Справа № 400/2695/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 листопада 2021 р. м.ОдесаСправа № 400/2695/20

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної митної служби України в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №400/2695/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" до Чорноморської митниці Дермитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №400/2695/21 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA504010/2019/000193/2 від 08.11.2019 р., № UA504010/2019/000194/2 від 25.11.2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 04.12.2019 р., № UA504010/2019/000195/2 від 02.12.2019 р., № UA504010/2019/000197/2 від 04.12.2019 р., № UA504010/2019/000198/2 від 06.12.2019 р.

Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504010/2019/00245 від 08.11.2019 р., № UA504010/2019/00250 від 25.11.2019 р., № UA504010/2019/00256 від 04.12.2019 р., № UA504010/2019/00253 від 02.12.2019 р., № UA504010/2019/00255 від 04.12.2019 р., № UA504010/2019/00257 від 06.12.2019 р.

Не погоджуючись з вищеозначеним судовим рішенням Державною митною службою України в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу.

В порушення вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України скаржником при подачі апеляційної скарги не надано документ про сплату судового збору. Проте, в апеляційній скарзі митним органом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Надаючи оцінку вищеозначеному клопотанню скаржника про звільнення від сплати судового збору, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати урегульовано положеннями частини 1 статті 133 КАС України, відповідно до якої суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати установлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір», згідно до статті 1 якого судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульовано статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Зі змісту положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" слідує, що існує три умови, за яких суд, ураховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті), а саме:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, підставою для звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони.

При цьому, при зверненні до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні докази на підтвердження факту відсутності відповідних коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору.

Відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Між тим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, як і довготривала процедура погодження сплати судового збору, яка стосується адміністративно-організаційної діяльності суб`єкта владних повноважень, не звільняють державний орган від обов`язку сплати судового збору.

Скаржник, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних чи фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно сплати судового збору.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що клопотання про звільнення від сплати судового збору Державної митної служби України в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу не обґрунтовано, із наданням належних та допустимих доказів, колегія суддів дійшла висновку щодо неможливості його задоволення та звільнення скаржника від сплати судового збору.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, яка подана суб`єктом владних повноважень або юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Станом на 1 січня 2020 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб установлено у розмірі 2102 грн.

Виходячи з наведених вище норм законодавства, за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції скаржник повинен доплатити судовий збір у розмірі 31 530 грн. на рахунок UA1015758, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач ГУК в Одеській області /Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Оскільки особою, яка оскаржує рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, не сплачено судовий збір, подана апеляційна скарга, на підставі ст. 298 КАС України, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 169, 292, 293, 298 КАС України, суддя-доповідач

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної митної служби України в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Державної митної служби України в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року у справі №400/2695/21 - залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати відповідачу 10 - денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 31 530 грн.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду має бути внесено на рахунок UA1015758, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач ГУК в Одеській області /Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору, відповідно до ст.169 КАС України, апеляційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Димерлій О.О.