Справа № 620/8209/21
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року Чернігів Справа № 620/8209/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної додаткової відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має дітей віком до 15 років (на момент не проведення відповідних компенсаційних виплат), за період з 2015 року по 2020 роки (за шість років), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.07.2020;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію щорічної додаткової відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має дітей віком до 15 років (на момент не проведення відповідних компенсаційних виплат), за період з 2015 року по 2020 роки (за шість років), виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.07.2020.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона має двох неповнолітніх дітей і у період з 2015-2020 роки проходила військову службу у Військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби в зазначених військових частинах щорічна додаткова оплачувана відпустка як військовослужбовцю-жінці, яка має двох дітей віком до 15 років відповідно до пункту 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» та абз. третього пункту 8.6 наказу Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 за 2015-2019 їй не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась, хоча відповідно до положень чинного законодавства вона має на це право.

Відповідач у поданому до суду відзиві висловив незгоду із заявленими позовними вимогами та просив у їх задоволенні відмовити тому, що Порядком № 260 передбачена необхідність виплати компенсації за невикористані дні саме щорічних додаткових відпусток. Вважає, що оскільки додаткова оплачувана відпустка жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, не належить до виду щорічних, то на неї не поширюються норми, передбачені для щорічних відпусток щодо виплати грошової компенсації під час звільнення. Також зауважує, що позивач з рапортом про виплату їй компенсації за невикористану додаткову відпустку, як військовослужбовцю-жінці, яка має дітей віком до 15 років, до командування військової частини НОМЕР_1 не зверталась.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалами суду від 30.09.2021 та від 13.10.2021 у Військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 витребувано відомості, а також - позов ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 19.11.2021 розгляд справи продовжено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

У період з 2015-2020 роки позивач проходила військову службу.

Відповідно до Витягу з послужного списку старшого солдата ОСОБА_1 (а.с. 24) позивач у період з 03.04.2014-11.04.2015 проходила військову службу у В/ч польова пошта НОМЕР_5 .

Відповідно до копії Витягу з наказу командира В/ч польова пошта НОМЕР_5 від 14.05.2015 № 114 наказано ОСОБА_1 , призначену наказом від 11.04.2015 на посаду у військовій частині польова пошта НОМЕР_6 , вважати такою, що справи та посаду здала 14.05.2015 і вибула до нового місця служби, також наказано виключити її зі списків особового складу частини та зняти з усіх видів забезпечення (а.с. 42). Дані щодо надання позивачу у 2015 році щорічної додаткової відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має дітей віком до 15 років або щодо виплати компенсації за невикористані дні вказаної відпустки у даному наказі не значаться.

Відповідно до копії Витягу з наказу командира В/ч польова пошта НОМЕР_6 від 08.09.2015 № 256 наказано ОСОБА_1 з 08.09.2015 вважати такою, що справи та посаду здала і вибула до нового місця служби, також наказано виключити її зі списків особового складу частини та зняти з усіх видів забезпечення (а.с. 44). Дані щодо надання позивачу у 2015 році щорічної додаткової відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має дітей віком до 15 років або щодо виплати компенсації за невикористані дні вказаної відпустки у даному наказі не значаться.

Відповідно до копії Витягу з наказу командира В/ч НОМЕР_7 від 09.09.2015 № 208 наказано ОСОБА_1 , яка прибула з В/ч польова пошта НОМЕР_6 , з 09.09.2015 зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення (а.с. 36).

Згідно з Витягом з наказу В/ч НОМЕР_2 від 01.07.2017 № 1 наказано з 01 липня 2017 року анулювати умовне найменування В/ч польова пошта НОМЕР_7 та надати умовне найменування В/ч НОМЕР_2 (а.с. 39).

Відповідно до копії Витягу з наказу командира В/ч НОМЕР_2 від 30.05.2019 № 128 наказано ОСОБА_1 з 30.05.2019 вважати такою, що справи та посаду здала і вибула до нового місця служби В/ч НОМЕР_1 , також наказано виключити її зі списків особового складу частини та зняти з усіх видів забезпечення (а.с. 37).

Відповідно до Довідки В/ч НОМЕР_2 від 25.10.2021 № 1534 ОСОБА_1 додаткова відпустка як жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років за 2015-2019 роки відповідно до пункту 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» не надавалась (а.с. 38).

Відповідно до копії Витягу з наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 02.07.2020 № 133 позивача 02.07.2020 було звільнено зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту та виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення (а.с. 7). Також наказано виплатити грошову компенсацію за 12 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2020 рік.

Виплата компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має дітей віком до 15 років у даному наказі не значиться.

Копіями Свідоцтв про народження від 06.10.2006 серії НОМЕР_8 (а.с. 8) та від 10.04.2012 серії НОМЕР_9 (а.с. 9) підтверджується те, що ОСОБА_1 є матір`ю дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки за 2015-2020 роки при звільненні з військової служби, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на таке.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011) передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону № 2011).

У пункті 8 статті 10-1 Закону № 2011 закріплено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон України «Про відпустки») установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

В частині 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» передбачено, що одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або які усиновили дитину, матері (батьку) особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України).

Крім того, суд зауважує, що аналогічні правові положення закріплені в Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція № 170).

Так, у пункті 8.3 розділу VIII вказаної Інструкції закріплено, що до щорічних додаткових відпусток із збереженням грошового і матеріального забезпечення військовослужбовців належать відпустки, передбачені чинним законодавством.

Військовослужбовцям, які одночасно мають право на зазначені додаткові відпустки, щорічна додаткова відпустка надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.

Згідно з пунктом 8.6 розділу VIII Інструкції № 170 військовослужбовцю-жінці, яка має двох і більше дітей віком до 15 років або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батькові, який виховує дитину без матері (у тому числі й у разі тривалого перебування матері в закладі охорони здоров`я), а також особі, яка взяла дитину під опіку, надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів. За наявності декількох підстав для надання цієї відпустки її загальна тривалість не може перевищувати 17 календарних днів.

Аналіз наведених правових норм дає суду підстави для висновку, що чинним законодавством закріплені гарантії військовослужбовців-жінок, які мають двох і більше дітей віком до 15 років на отримання щорічної додаткової оплачуваної відпустки тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів.

Відповідно до положень пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абз. 1).

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Положеннями Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (що діяла до 19.07.2018) передбачено, що особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, зазначеним у пунктах 37.9 та 37.10 цієї Інструкції, що мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення (пункт 37.11 розділу XXXVII).

З 20.07.2018 механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначається положеннями Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджено наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260).

Відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку № 260 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Згідно з пунктами 5, 6 розділу XXXI Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення.

Розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Судом встановлено, що у період 2015-2020 роки позивач, маючи звання старший солдат, проходила військову службу у Військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_1 .

Відповідно до копії Витягу з наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 02.07.2020 № 133 позивача 02.07.2020 було звільнено зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту та виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення (а.с. 7). Також наказано виплатити грошову компенсацію за 12 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2020 рік.

Копіями Свідоцтв про народження від 06.10.2006 серії НОМЕР_8 (а.с. 8) та від 10.04.2012 серії НОМЕР_9 (а.с. 9) підтверджується те, що ОСОБА_1 є матір`ю дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто, у спірний період позивач як військовослужбовець-жінка, яка мала двох дітей віком до 15 років (найстаршій дитині ОСОБА_2 15 років виповнилося 28.09.2021) мала право на щорічну основну оплачувану додаткову відпустку відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» та пункту 8.6 Інструкції № 170.

Судом встановлено, що в наказах на підставі яких мало місце виключення позивача з особового складу військових частин, зняття з усіх вдів забезпечення та переведення з однієї військової частини до іншої, а саме в наказах: командира В/ч польова пошта НОМЕР_5 від 14.05.2015 № 114, командира В/ч польова пошта НОМЕР_6 від 08.09.2015 № 256, командира В/ч НОМЕР_2 від 30.05.2019 № 128, відсутні дані щодо надання позивачу у період проходження нею військової служби у вказаний частинах, зокрема, у 2015 році, у 2015 році та у 2019 році відповідно, щорічної додаткової відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має дітей віком до 15 років або щодо виплати компенсації за невикористані дні вказаної відпустки.

Крім того, Довідкою В/ч НОМЕР_2 від 25.10.2021 № 1534 підтверджується те, що за 2015-2019 роки ОСОБА_1 додаткова відпустка як жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років відповідно до пункту 1 статті 19 Закону України «Про відпустки» не надавалась.

Позицією В/ч НОМЕР_1 , викладеною у відзиві, підтверджується той факт, що у період проходження позивачем військової служби у вказаній частині ні у 2019 році, ні у 2020 році їй відпустка як жінці-військовослужбовцю, яка має двох дітей до 15 років не надавалась і компенсація за невикористані дні відпустки не виплачувалась.

Відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 02.07.2020 № 133 позивача 02.07.2020 було звільнено зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту та виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення. Також наказано виплатити грошову компенсацію за 12 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2020 рік. Виплата компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має дітей віком до 15 років у даному наказі не значиться.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведені вище правові норми та зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати старшому солдату ОСОБА_1 грошової компенсації за не невикористані нею дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має двох і більше дітей віком до 15 років, при звільненні з військової служби у зв`язку із закінченням контракту за період 2015-2020 роки.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні щорічної додаткової відпустки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02.07.2020, то суд зауважує таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В частині 1 статті 5 КАС України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Оскільки, нарахування та виплата позивачу відповідачем грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки здійснена ще не була, відповідно рішення про визначення складових для розрахунку та про розмір компенсації В/ч НОМЕР_1 ще не приймалось. А отже, так як судовому захисту підлягає лише порушене право, вказана позовна вимога є передчасною, оскільки направлена на захист ще не порушеного права, що суперечить статті 5 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом: визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані нею дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має двох і більше дітей віком до 15 років, при звільненні з військової служби за період 2015-2020 роки; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані нею дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має двох і більше дітей віком до 15 років, при звільненні з військової служби за період 2015-2020 роки.

При розгляді даної справи судом враховано положення частин 1, 2 статті 77 КАС України.

Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 5, 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані нею дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має двох і більше дітей віком до 15 років, при звільненні з військової служби за період 2015-2020 роки.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані нею дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як військовослужбовцю-жінці, яка має двох і більше дітей віком до 15 років, при звільненні з військової служби за період 2015-2020 роки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 .

Дата складення повного рішення суду - 19.11.2021.

Суддя Ю. О. Скалозуб