Справа № 380/12072/21
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV, врахувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018 2020 роки;

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу з 11.01.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії за 2018 2020 роки, нарахування належної пенсії провести з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою від 26.07.2021 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 05.08.2021 суддя прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що, визначаючи позивачу розмір пенсії за віком, відповідач застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки (з індексацією), який використовується для обчислення пенсій, що призначені до 2017 року. Позивач вважає, що відповідач протиправно не застосував для обчислення розміру його пенсії розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 як років, які передують року звернення за призначенням відповідної пенсії.

30.08.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому останній проти позову заперечив. Відзив обґрунтований тим, що у спірних правовідносин має місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не первинне призначення пенсії. Тому застосування розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2019 та 2020 як років, які передують року звернення позивача є помилковим.

Дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

10.06.2008 позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про державну службу» (далі - Закон №3723).

11.01.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

З 11.01.2021 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058. При визначенні заробітної плати, з якої обчислено розмір пенсії за віком відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки (з індексацією), який використовується для обчислення пенсій, що призначені до 2017 року.

24.05.2021 позив звернувся до відповідача із заявою б/н з приводу розрахунку перерахованої пенсії.

Листом від 18.06.2021 №7409-6210/П-52/8-1300/21 відповідач повідомив позивача, що його переведено на пенсію за віком на підставі Закону №1058 та виклав у листі калькуляцію перерахованої пенсії.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення пенсії за віком за нормами Закону №1058 з урахуванням показника середньої заробітної плати в України, що використовувався для обчислення розміру пенсії з 01 жовтня 2017 року протиправними, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплату пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення».

Згідно зі статтею 26 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Частина 3 статті 4 Закону №1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини 2 статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший.

Суд звертає увагу на те, що до призначення пенсії за Законом України №1058-ІV та виникнення спірних правовідносин позивач отримував пенсію за віком на підставі Закону №3723, яким передбачено інші підстави та порядок призначення пенсії.

Таким чином, отримуючи пенсію за віком за Законом №3723, позивач не користувався жодним із видів пенсій, передбачених Законом №1058-ІV, а тому, звернувшись до відповідача із заявою про призначення їй пенсії, позивач використав право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-ІV вперше.

Наведений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 577/2457/17.

Враховуючи, що за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV позивач 11.01.2021 звернувся вперше, застосування в спірних відносинах норм частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV є безпідставним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 22 грудня 2015 року у справі №21-4071а15 та від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Верховним Судом у постановах від 5 липня 2018 року у справі №565/645/17, від 23 жовтня 2018 року у справі №317/4184/16, від 31 травня 2019 року у справі № 344/7053/17 та № 263/16495/16-а та ін.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, застосування при розрахунку позивачу пенсії за Законом №1058-IV за його заявою від 11.01.2021 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки є безпідставним, оскільки такий показник мав бути врахований за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії у 2021 році, тобто за 2018-2020 роки.

Верховний Суд у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№ 21-6331а15) висловив правову позицію стосовно того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Окрім цього, Верховний Суд також в постанові від 31.01.2019 у справі №639/2751/17 дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо застосування в спірних правовідносинах норм частини 3 статті 45 Закону №1058, оскільки пенсія позивачу попередньо призначена відповідно до Закону України «Про державну службу», зазначивши, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

Щодо доводів представника відповідача про те, що у спірному випадку має місце не нове призначення, а перехід з одного виду пенсії на інший; пенсія за віком, призначена згідно із Законом України «Про державну службу», тому заробітна плата для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" повинна визначатися з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» №2148-VІІІ від 03.10.2017, тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2014, 2015, та 2016 роки, суд вважає, такі доводи відповідача необґрунтованими та такими, що спростовуються наведеними вище висновками, оскільки позивач, звертаючись до пенсійного органу із заявою набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням, відповідно до статті 40 Закону №1058-IV, оскільки за таким призначенням звернувся вперше і у спірному випадку має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

З метою належного способу захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу з 11.01.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії за 2018 2020 роки.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача виплачувати з 11.01.2021 пенсію за віком, призначену згідно із Законом №1058, суд зазначає наступне.

Протиправні дії відповідача призвели до недоплати позивачу розміру пенсійного забезпечення. Як наслідок, порушене право позивача буде відновлене після виплати відповідачем суми різниці, яка склалася між сумою, яку відповідач мав виплачувати, та сумою, яку позивач виплачував фактично через неправильне застосування ним показників середньої заробітної плати(доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058. При цьому обчислення такої суми належить до повноважень відповідача та залежить від моменту виконання рішення суду про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки.

Відтак у спірній ситуації вимога позивача про зобов`язання відповідача виплачувати призначену пенсію з 11.01.2021 є передчасною, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статі 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови при призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV врахувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018 2020 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 11.01.2021 пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії за 2018 2020 роки із врахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області місцезнаходження: м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 19 листопада 2021 року.

Суддя А.Г. Гулик