Справа № 420/12216/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості №UA500500/2021/000155/2 від 14.05.2021 року; визнання протиправною та скасування картки відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00303 від 14.05.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.12.2019 року між компанією «PILSAN DIS TICARET LTD. STI» (як продавцем) та ТОВ «Торгівельна Компанія Юніон Груп» (як покупцем) укладено контракт міжнародної купівлі-продажу товарів. На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент «PILSAN DIS TICARET LTD. STI» поставило позивачу партію товару.

З метою митного оформлення імпортованого товару Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» 14.05.2021 року подана до Одеської митниці Держмитслужби митна декларація №UA500500/2021/021874, а також повний та змістовний пакет документів, передбачених Митним кодексом України, що підтверджували числове значення митної вартості товарів за ціною договору, ідентифікували оцінюваний товар, не містили розбіжностей.

Проте, відповідачем необґрунтовано винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000155/2 від 14.05.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення№UA500500/2021/00303 від 14.05.2021 року.

За твердженням позивача, митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. Позивач зазначає, що сама по собі наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано позивачем, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, та не надають безумовного права митниці застосовувати рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснено. Крім того автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, а тому такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар. Враховуючи, що торгові відносини є різноманітними та факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

27.09.2021 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому позивачем на вимогу контролюючого органу не надано додаткових документів, які усувають виявлені розбіжності та не спростовано сумніви у правильності задекларованої ним митної вартості.

З огляду на зазначене митним органом не міг бути застосований метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000155/2 від 14.05.2021 року, відповідно до якого митну варіть товару визначено за 6-м резервним методом. Крім того, за зазначених обставин Одеською митницею Держмитслужби прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00303 від 14.05.2021 року.

Таким чином відповідач вважає, що Одеська митниця Держмитслужби під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп».

Ухвалою суду від 27.09.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

03.12.2019 року між компанією «PILSAN DIS TICARET LTD. STI» (як продавцем) та ТОВ «Торгівельна Компанія Юніон Груп» (як покупцем) укладено контракт міжнародної купівлі-продажу товарів, за умовами якого продавець зобов`язується поставляти товар лише Покупцеві (ексклюзивне право продажу товарів). Покупець зобов`язується виконувати план закупки товару об`ємом від 1 контейнера на місяць. Всі деталі стосовно розміру товару, його пакування знаходяться в додатку, а саме: в рахунку-фактурі (інвойсі).

У пункті 2 Контракту вказано, що він діє з 29.12.2019 року по 29.12.2020 року.

02.03.2021 року між позивачем та компанією «PILSAN DIS TICARET LTD. STI» укладено додаткову угоду №1 до контракту міжнародної купівлі-продажу товарів від 03.12.2019 року, та розділ 2 Контракту викладено у наступній редакції «договір є дійсний з 29.12.2019 року по 29.12.2021 року».

На виконання умов контракту від 03.12.2019 року на адресу позивача компанією «PILSAN DIS TICARET LTD. STI» поставлений відповідний товар.

З метою митного оформлення імпортованого товару позивачем 14.05.2021 року подана до Одеської митниці Держмитслужби митна декларація №UA500500/2021/021874, у якій товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» в графі 31 зокрема вказано опис товару:

- товар 1/1 - іграшки у вигляді тварин або інших істот, крім людей: іграшка-качалка у вигляді тварин (арт. 01 002) - 30 шт.; іграшка-качалка у вигляді тварин (арт. 07 522) - 10 шт. Торгівельна марка - PILSAN. Виробник - PILSAN DIS TICARET LTD. STI на виробничих потужностях PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. А.S., Туреччина.

- товар 5/1 - меблі з полімерних матеріалів: набір дитячих меблів - стіл зі стільцями (арт. 03 414) - 20 шт. Торгівельна марка - PILSAN. Виробник - PILSAN DIS TICARET LTD. STI на виробничих потужностях PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. А.S., Туреччина. Країна виробництва - Туреччина, TR.

- товар 6/1 - іграшки для дітей, з пластику: машинка з пластику (арт. 05 516) - 6 шт.; машинка з пластику (арт. 05 517) - 24 шт.; машинка з пластику (арт. 05 518) - 24 шт.; машинка з пластику (арт. 05 521) - 18 шт.; машинка з пластику (арт. 05 522) - 18 шт.; машинка з пластику (арт. 05 616) - 4 шт. Торгівельна марка - PILSAN. Виробник - PILSAN DIS TICARET LTD. STI на виробничих потужностях PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. А.S., Туреччина. Країна виробництва - Туреччина, TR.

- товар 7/1 - іграшки на колесах, в асортименті: велосипед дитячий триколісний (арт. 07 119) -35 шт.; велосипед дитячий триколісний з батьківською ручкою (арт. 07 128) -13 шт.; велосипед дитячий триколісний (арт. 07 132) -20 шт.; велосипед дитячий триколісний з батьківською ручкою (арт. 07 137) -5 шт.; велосипед дитячий триколісний з батьківською ручкою (арт. 07 139) -7 шт.; велосипед дитячий триколісний (арт. 07 146) -7 шт.; велосипед дитячий триколісний (арт. 07 163) -19 шт.; велосипед дитячий триколісний (арт. 07 175) -30 шт.; причеп для трактора педального (арт. 07 295) - 210 шт.; трактор педальний (арт.07 314) - 286 шт.; причеп для трактора педального (арт.07 317) - 41 шт.; мотоцикл дитячий педальний триколісний (арт.07 323) - 25 шт.; машинка для катання дітей з батьківською ручкою (арт.07 825) - 72 шт. Торгівельна марка - PILSAN. Виробник - PILSAN DIS TICARET LTD. STI на виробничих потужностях PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. А.S., Туреччина. Країна виробництва - Туреччина, TR.

- товар 8/1 - меблі для сидіння, з металевим каркасом, не оббиті: стілець для годування (арт. 07 504) - 60 шт. Торгівельна марка - PILSAN. Виробник - PILSAN DIS TICARET LTD. STI на виробничих потужностях PILSAN PLASTIK VE OYUNCAK SAN. A.S., Туреччина. Країна виробництва - Туреччина, TR.

В графах 42 митної декларації товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» зазначило вартість товарів за основним методом, а саме за ціною договору (контракту): товар 1/1 - 418, 00 дол. США; товар 5/1 - 285, 00 дол. США; товар 6/1 - 755, 90 дол. США; товар 7/1 - 10789, 45 дол. США; товар 8/1 - 756, 00 дол. США.

При цьому позивачем, разом із митною декларацією надано наступні документи:

- пакувальний лист (Packing list) від 10.05.2021 року;

- рахунок-проформа (proforma invoice) № від 27.03.2021 року;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №PTA276 від 10.05.2021 року;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) №779317 від 11.05.2021 року;

- декларація про походження товару (Declaratoin of origin) №PTA276 від 10.05.2021 року;

- сертифікат про походження товару форми А (certificate of origin form a (gsp)) №0457503 від 10.05.2021 року;

- книжка МДП №DX.83885075 від 11.05.2021 року;

- банківській платіжні документи, що стосуються товару від 23.04.2021 року та від 06.05.2021 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №61 від 11.05.2021 року;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 03.12.2019 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення № б/н від 03.12.2019 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 02.03.2021 року;

- договір (контракт) по перевезення №31079-72 від 31.07.2019 року

- лист від 30.03.2021 року;

- копія митної декларації країни відправлення №21590400EX012787 від 11.05.2021 року.

Під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп», та перевірки документів, поданих декларантом до митного органу з метою підтвердження митної вартості товарів разом з митною декларацією №UA500500/2021/021874 від 14.05.2021 року, контролюючим органом встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, а також, на думку контролюючого органу, надані товариством документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- відповідно до пп. «в» п. 2 ч.10 ст. 58 Митного кодексу України при визначення митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюванні товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакування. У зовнішньоекономічному договорі (контракті) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення від 03.12.2019 року не зазначено скільки становить складова упаковки у вартості товару;

- в документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 11.05.2021 року №61 зазначено перевізник - TOB «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», проте в автотранспортної накладної (Road consignment note) від 11.05.2021 року № 779317, та книжці МДП від 11.05.2021 року № DX.83885075 перевізником с «PESKUR'YA OLEKSANDR», що викликає сумніви в автентичності наданому документі, що підтверджує вартість перевезення товару.

- в наданому до митного оформлення доповненні до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.03.2021 року №1 підпис уповноваженого представника відмінна від підпису в зовнішньоекономічному договорі купівлі-продажу від 03.12.2019 року.

Позивачем в рамках консультації із митним органом по митній декларації UA500500/2021/021874 від 14.05.2021 року надавались відповідачу відповідні пояснення та додаткові документи.

Водночас 14.05.2021 року Одеською митницею Держмитслужби винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000155/2, яким скориговано митну вартість задекларованого позивачем товару за резервним методом. При цьому у рішенні зазначено, що на підставі аналізу баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, а саме:

- по товару 1/1 - 5, 57 дол. США за кг (митна декларація №UA 408020/2021/7463 від 14.03.2021 року) ніж заявлено декларантом 4, 75 дол. США за кг;

- по товару 5/1 - 4, 42 дол. США за кг (митна декларація № UA 500490/2021/3261 від 12.03.2021 року) ніж заявлено декларантом 3, 94 дол. США за кг;

- по товару 6/1 - 5, 57 дол. США за кг (митна декларація №UA 408020/2021/7463 від 14.03.2021 року) ніж заявлено декларантом 4, 39 дол. США за кг;

- по товару 7/1 - 5, 52 дол. США за кг (митна декларація №UA110140/2021/2482 від 16.03.2021 року) ніж заявлено декларантом 3, 97 дол. США за кг;

- по товару 8/1 - 4, 42 дол. США за кг (митна декларація № UA500110/2021/9614від 03.05.2021 року) ніж заявлено декларантом 4, 36 дол. США за кг.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару Одеська митниця Держмитслужби 14.05.2021 року видала позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00303.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, вважаючи їх необґрунтованими та протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про їх оскарження.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі ? МК України) та іншими законами України.

Відповідно до п.п. 23, 24 ч.1 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 49 МК України, митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів (ст. 50 МК України).

Відповідно до Брюссельської Конвенції про створення уніфікованої методології визначення митної вартості товарів 1950 року (Конвенція про оцінку товарів у митних цілях), митна вартість була визначена як номінальна ціна товару, за якою відповідний товар може бути проданий в країну призначення в момент подання митної декларації (тобто ціна, що укладається між незалежними один від одного продавцем і покупцем на умов повної ринкової конкуренції).

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи і торгівлю (ГАТТ), підписаної 30 жовтня 1947 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей (митна вартість) повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито.

Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року митною вартістю імпортованих товарів є їх контрактна вартість, тобто ціна, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт до країни імпорту.

Керуючись ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подавати митниці достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (п. 1 ч. 5 ст.54 МК України).

Як встановлено ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно із ч. 2 ст. 53 МК документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4)виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч.ч. 5 та 6 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно з ч. 1 ст. 54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 МК України.

За результатами контролю митний орган визнає заявлену митну вартість або ж приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 МК України (ч.3 ст.54 МК України).

Рішення про коригування митної вартості товарів приймається митним органом у письмовій формі, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість (ч.1 ст.55 МК України).

Таке рішення має містити необхідні реквізити, визначені ч.2 ст.55 МК України, а форма рішення затверджена наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 (далі - Правила №598).

Так прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у випадках визначених даною частиною.

У разі відмови у митному оформленні складається картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, форма та порядок заповнення якої визначено Порядком, затвердженим Міністерством фінансів України №631 від 30.05.2012 року.

Як встановлено судом, позивачем визначено митну вартість товару за основним методом - за ціною контракту. Водночас відповідач здійснив коригування заявленої позивачем митної вартості товарів із застосуванням резервного методу.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2)щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Частинами 1, 2 ст. 64 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Так, з оскарженого рішення про коригування митної вартості судом встановлено, що митний орган не застосував другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, інформації щодо обчислення вартості, наданої виробником товарів.

Водночас відповідач застосував шостий резервний метод і джерелом для коригування митної вартості слугував аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби України та АСМО «Інспектор-2006», зокрема митні декларації №UA408020/2021/7463 від 14.03.2021 року, №UA500490/2021/3261 від 12.03.2021 року, №UA110140/2021/2482 від 16.03.2021 року, №UA500110/2021/9614 від 03.05.2021 року.

З даного приводу суд зазначає, що відомості, які містяться в базі даних ЄАІС Держмитслужби України, мають лише допоміжний інформаційний характер при митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним прийнятті фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини з різноманітними контрагентами здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Верховним Судом сформовано правову позицію, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (постанови від 21.02.2018 року по справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року по справі №818/1186/17).

Також суд зазначає, що згідно з наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» митницею при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів всупереч положенням п.п. 2, 4 ч.2 ст.55 МК України (крім номерів митних декларацій, які взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів), не містить жодних належних обґрунтувань митного органу щодо зроблених коригувань, зокрема, умов поставки, комерційних умов подібних (аналогічних) товарів, та інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

З огляду на викладені вище обставини суд доходить висновку, про недотримання митним органом вимог МК України при здійсненні перевірки правильності визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу та визначення більшої митної вартості за резервним методом.

При цьому суд критично ставиться до посилання відповідача у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару, оскільки у зовнішньоекономічному договорі (контракті) купівлі-продажу від 03.12.2019 року не зазначено скільки становить складова упаковки у вартості товару, з огляду на наступне.

Так згідно пункту 3 Контракту міжнародної купівлі-продажу товарів від 03.12.2019 року укладеного між позивачем та PILSAN DIS TICARET LTD. STI вбачається, що поставка товару здійснюється на умовах EXW.

Правилом А.9 Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, встановлено, що за умовами перевезення EXW, продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для надання товару в розпорядження покупця. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно надавати у розпорядження товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Також суд зауважує, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37 «Процедура митної декларації» має бути зазначено код ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої декларантом зазначено код ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність у позивача додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Таким чином в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі №815/6794/17 і від 18.12.2019 року у справі №160/8775/18.

Також суд критично ставить до посилання відповідача, що в документі, який підтверджує вартість перевезення товару від 11.05.2021 року №61 зазначено перевізник - TOB «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», проте в автотранспортної накладної (Road consignment note) від 11.05.2021 року № 779317, та книжці МДП від 11.05.2021 року №DX.83885075 перевізником є «PESKUR'YA OLEKSANDR», що викликає сумніви в автентичності наданому документі, що підтверджує вартість перевезення товару, з огляду на наступне.

Так 31.07.2019 року між ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (як замовником) та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІК» (як виконавцем) укладено договір №31079-72 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, згідно з умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.

Відповідно до п.2.1.2 Договору №31079-72 від 31.07.2019 року виконавець укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги в т.ч. перепакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зваження, фумігацію та ін.

Так 21.02.2019 року ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІК» (як замовником) було укладено з ТОВ «Супрамарін» (як експедитором) договір транспортного експедирування №2102-28/18sm.

Відповідно до п.1.1 Договору №2102-28/18sm від 21.02.2019 року експедитор зобов`язується по дорученню та за плату і за рахунок клієнта від свого імені, прийняти на себе зобов`язання по організації перевезення і експедирування вантажів замовника, шляхом залучення транспортного засобу третьої особи (далі перевізник), що здійснює безпосереднє перевезення вантажів на території України, а також країн ближнього і дальнього зарубіжжя.

Також позивачем було надано до суду договір укладений між ТОВ «Супрамарін» та ФОП « ОСОБА_1 » від 05.05.2021 року №0505-187/sm предметом якого є надання перевізником послуг з транспортування вантажів, що надаються експедитором з терміналів, складів, портів або інших пунктів розвантаження/завантаження вантажу і назад на термінали, склади до портів або в інші пункти.

За таких умов в документі, який підтверджує вартість перевезення товару від 11.05.2021 року №61 позивачем зазначено перевізника - TOB «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», а в автотранспортної накладної (Road consignment note) від 11.05.2021 року № 779317, та книжці МДП від 11.05.2021 року №DX.83885075 перевізником є «PESKUR'YA OLEKSANDR».

Про зазначені обставини Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» повідомляло Одеську митницю Держмитслужби, а також надало останньому відповідні договори. Водночас відповідачем такі документи та пояснення з невідомих суду обставин протиправно враховані не були.

Також суд критично ставить до посилання митного органу, що в наданому до митного оформлення доповненні до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.03.2021 року №1 підпис уповноваженого представника відмінна від підпису в зовнішньоекономічному договорі купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються.

Так суд зазначає, що ідентичність підписів можливо встановити лише за наслідками відповідної почеркознавчої експертизи, чого відповідачем зроблено не було.

Крім того суд зазначає, що підписання вказаних документів може здійснюватись різними особами. Жодним нормативно-правовим актом не визначений обов`язок підписання договору та доповнень до нього виключно однією особою - директором підприємства. Відповідно не є таким, що суперечить вимогам законодавства, оформлення додатку до договору, особою уповноваженою таким правом.

На думку суду, наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за резервним методом.

Крім того суд вказує, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у ч. 2 ст. 53 МК України, само по собі не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правовий висновок Верховного Суду, зазначений у постанові від 26.03.2019 року у справі №826/17973/14, в якій зазначено, що: «…однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості...».

Під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами, наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар. Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не спростована відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2021/000155/2 від 14.05.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00303 від 14.05.2021 року необґрунтованими, а тому протиправним та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо клопотання відповідача про заміну Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 4333349) на Одеську митниця, як відокремленим підрозділ Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631) суд зазначає наступне.

Так згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» постановлено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком шляхом їх приєднання до Державної митної служби, зокрема Чорноморську митницю Держмитслужби.

При цьому територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються.

Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них.

Наказом Державної митної служби від 16.10.2020 № 456 «Про заходи з реформування територіальних органів Держмитслужби» затверджено План заходів з реорганізації територіальних органів Держмитслужби шляхом їх приєднання до Державної митної служби України.

Наказом Державної митної служби України «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» від 19 жовтня 2020 №460 вирішено утворити територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України за переліком згідно з додатком.

Відповідно до Додатку до наказу Державної митної служби України «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» від 19 жовтня 2020 №460, до переліку територіальних органів як відокремлених підрозділів Державної митної служби України, що утворюються включено, зокрема Одеську митницю.

Наказом Держмитслужби від 29.10.2020 року № 489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби» затверджено Положення про Одеську митницю.

Згідно з витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Одеську митницю як відокремленим підрозділ Держмитслужби, зареєстровано 03.12.2020 року.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Приписами ст.52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно ч.7 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачено, що у разі поділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу. Поділ вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу.

Так судом встановлено, що оскаржувані позивачем рішення прийняті саме Одеською митницею Держмитслужби (код ЄДРПОУ 4333349).

Водночас відповідно до інформації з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Одеська митниця Держмитслужби перебуває в стані припинення. В той же час, станом на 19.11.2021 року (дата прийняття рішення у справі) записи про ліквідацію вказаної юридичної особи або про її припинення відсутні.

Більш того суд зауважує, що відповідно до наказу Державної митної служби від 30.06.2021 №472 початком роботи Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби є 01 липня 2021 року.

Також суд зауважує, що жодних позовних вимог зобов`язального характеру, які б були пов`язані із необхідністю здійснення Одеською митницею як відокремленим підрозділом Держмитслужби функції митного органу позивач не заявляє, а просить суд лише скасувати рішення, яке прийнято Одеською митницею Держмитслужби.

За таких умов суд доходить висновку щодо відсутності підстав для заміни відповідача в адміністративній справі №420/12216/21.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач не довів суду правомірність винесення оскаржуваних рішення та картки відмови, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до суду надано платіжне доручення №245 від 29.06.2021 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 4540,00 грн.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», суд вважає за необхідне стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору у розмірі 4540,00 грн. з Одеської митниці Держмитслужби.

Керуючись ст.ст.9, 73, 77, 90, 139, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» до Одеської митниці Держмитслужби задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA500500/2021/000155/2 від 14.05.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00303 від 14.05.2021 року.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» витрати по сплаті судового збору у сумі 4540,00 грн. сплачені по платіжному дорученню №245 від 29.06.2021 року.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та строки, встановлені ст.ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія Юніон Груп» (67801, Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Суворова,2-А, ).

Відповідач - Одеська митниця Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, м. Одеса, 65078, ).

Суддя Іванов Е.А.