Справа № 307/2645/21
Суддя: Стецюк М. Д.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/2645/21
Провадження № 2-а/307/22/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю представника позивача Рішко П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування позовних вимог зазначив те, що постановою поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Закарпатській області рядового поліції Тішкової Світлани Мирославівни серії ЕОН 18 №4476638 від 12.07.2021 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. Вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, то 12.07.2021 року о 10:52:40 М-6 км водій керуючи транспортним засобом в населеному пункті рухався зі швидкістю 75 км./год., при цьому перевищив швидкість на 25 км./год. чим порушив п.12.4 ПДР, швидкість вимірювалася приладом «Трукам» ТС 008374. Вважає, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, у зв`язку з чим винесена постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає визнанню протиправною та скасуванню, виходячи з наступних мотивів. У відповідності до п.12.4. ПДР України у населеному пункті дозволяється рух зі швидкістю не більше 50 км/год., поряд з цим, ним не було допущено порушень правил дорожнього руху, а тому постанова була винесена безпідставно та не містить посилання на жодні докази, адже такі докази до постанови по справі про адміністративне правопорушення не додані. У дійсності в той день він рухався з м. Ужгород у напрямку м. Тячів на автодорозі Київ-Чоп на транспортному засобі марки «Лексус» номерний знак НОМЕР_1 та під час руху у с. Барвінок Ужгородського району транспортний засіб під його керуванням було зупинено поліцейським. Після зупинки поліцейський повідомила, що він рухався з перевищенням швидкості, на підтвердження чого показала технічний засіб вимірювання швидкості руху, на цифровому дисплеї якого було видно зображення легкового автомобіля світлого кольору, без зображення номерного знаку. З чим він не погодився, оскільки фотографія не містила зображення номерного знаку, що дозволили б ідентифікувати саме транспортний засіб, на якому він рухався і зажадав надання для ознайомлення належних доказів вчинення ним порушення правил дорожнього руху. На що поліцейським йому відмовлено та повідомлено, що відносно нього буде винесена постанова про накладення адміністративного стягнення. На що він знову не погодився та виклав свої письмові пояснення і заперечення на окремому аркуші, який попросив долучити до матеріалів справи. За таких обставин, вважає, що поліцейським не доведено і не задокументовано факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Також, посадовою особою відповідача було порушено встановлений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення є неправомірною і призвела до порушення його прав, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо. Разом з тим, оскаржуване ним рішення відповідача винесено 12.07.2021р. поряд з цим, копія постанови про накладення адміністративного стягнення після її винесення йому не вручалася, а була надіслана засобами поштового зв`язку 14.07.2021р. та отримана ним за місцем проживання 23.07.2021р., що стверджуються копіює поштового конверта УПП в Закарпатській області, копією роздруківки з системи відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта». Такими чином, він не мав можливості оскаржити постанову у встановленому законом порядку. З огляду на викладені обставини, просить поновити йому строк звернення до адміністративного суду, визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову серії ЕОН №4476638 від 12.07.2021 року, а також, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Закарпатській області, понесені ним у зв`язку з розглядом адміністративної справи, судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

03 серпня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

27 серпня 2021 року від Управління патрульної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 12.07.2021р. під час несення служби працівникам патрульної поліції було виявлено порушення ПДР вчинене позивачем ОСОБА_1 , а саме перевищення швидкості на 25 км/год. На підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено. Інспектор, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України, які водій надав для перевірки. Наголошує, що всіх водіїв на їх вимогу ознайомлюють з документами, що підтверджують правомірність використання вимірювального приладу TruCam, а також фотознімками, які зроблені приладом. Відтак, доводи позивача про їх відсутність та неможливість надання є необґрунтованими та не відповідають дійсності, адже інспектором було роз`яснено позивачу що на фотозображенні чітко видно дату, час фіксації, марку, модель транспортного засобу та символи номерного знаку (копія додається). Всі вищенаведені докази повністю спростовують домисли позивача про те, що транспортний засіб під його керуванням не порушував ПДР. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а всі усні та письмові доводи були взяті до уваги. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Інспектор виніс постанову та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 грн. відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та запропоновано під підпис отримати її копію. Також зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCam 20/20 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, був зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, пройшов повірку та його можливість використання підтверджується експертним висновком. Крім того, відповідно до положень ст. 258 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів, інспектор мав право виносити постанову про вчинення адміністративного правопорушення на місці. Більше того, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві чітко вказує, що його було зупинено за порушення ПДР у с. Барвінок (804 кілометр автодороги Київ-Чоп), тобто в населеному пункті. Звертає увагу суду, що постанова ЕАН №4489489 відповідає вимогам визначеним у ст. 283 КУпАП та Інструкції, є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню, а адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Адже, сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача Рішко П.М., позовні вимоги підтримали в повному обсязі з викладених підстав.

Крім зазначених у позовній заяві підстав, додатково пояснив, що працівником поліції було грубо порушено вимоги законодавства при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №4476638 від 12.07.2021 року, зокрема вимірювання швидкості приладом TruCam здійснювалося одним працівником поліції, проте постанова була винесена саме інспектором Тішковою С.М. Крім того, в порушення ст. 40 ЗУ "Про Національну поліції", працівниками поліції вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою розміщення приладу TruCam безпосередньо в руці. Також зазначив, що номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач LEXUS КСU 261, проте в постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено LEXUS KSU 261, а також те, що в даній постанові зазначено, що водій керував транспортним засобом 12.07.2021 року о 10:52:40 проте згідно наданих відповідачем доказів зазаначено час вимірювання швидкості 10:52:01.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 липня 2021 року о 11:03:03 поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Закарпатській області рядовим поліції Тішковою Світланою Мирославівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4476638, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 , 12.07.2021 року о 10:52:40 М-6 км, керуючи транспортним засобом LEXUS KSU 261 в населеному пункті рухався зі швидкістю 75 км/год., при цьому перевищив швидкість на 25 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Трукам» ТС 008374, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху, за що на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

30 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та поновлення строку звернення до адміністративного суду, тобто після закінчення строку на оскарження даної постанови.

З приєднаної копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №4476638 вбачається, що копію постанови особі, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на місці розгляду справи вручено не було, а копію було надіслано 13 липня 2021 року рекомендованим листом за вих. №2477 (а.с.13).

Згідно копії поштового конверта Управління патрульної поліції в Закарпатській області копію постанови про накладення адміністративного стягнення було відправлено ОСОБА_1 , за місцем його проживання, засобами поштового зв`язку та відповідно до роздруківки з системи відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» №203, ним була отримана 23 липня 2021 року (а.с.11-12).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 , було пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому суд вважає про наявність підстави для поновлення позивачу строку для оскарження даної постанови.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до вимог п.12.4. ПДР України, у населеному пункті дозволяється рух зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

З надісланого представником відповідача фото з приладу TruCAM, на якому міститься зображення транспортного засобу марки «Лексус» номерний знак НОМЕР_1 та наявний запис, щодо виміру швидкості 75 км/год, здійсненого за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ, вбачається, що позивач вчинив адміністративне правопорушенні, а саме: 12.07.2021 року о 10:52:01 рухався по вулиці М-06,804 км зі швидкістю 75 км/г., при ліміті швидкості 50 км/г, при цьому перевищив встановлену швидкість на 25 км/г. Швидкість зафіксовано приладом TruCam із серійний номер ТС008374, чим порушив п. 12.4 ПДР - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху не більше 50 км/г (а.с.38).

Посилання позивача на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення спростовуються доказами долученими відповідачем до відзиву. TruCAM є лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ, виробництва фірми Laser Technology, Inc., США. Лазерний вимірювач швидкості TruCam 20/20 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA/TR.001 241/18 REV.0 та дійсний до 26.12.2028 року. Міністеством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», та зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером 22/3/В/21/376-18. Повірка приладу LTI 20/20 TruCam II серійний номер ТС008374 повинна здійснюватися через рік після дати зазначеної у сертифікаті відповідності (23.12.2020р.), тобто починаючи з 23.12.2021 року відповідно до міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Можливість використання вказаного виробу підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року №04/05/02/-3560 який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІS0/ІЕS 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, й показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Згідно пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржена постанова серії ЕАН № 4476638 відповідає передбаченим вимогам законодавства.

Посилання позивача та його представника на те, що оскаржувана постанова була винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення і призвела до порушення прав позивача, як особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі, тощо та не вручення йому копії постанови після її винесення є безпідставним та таким, оскільки згідно приєднаної копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4476638, позивач ОСОБА_1 , від роз`яснення йому прав за ст.ст. 286 та 289 КУпАП, підпису та отримання копії постанови відмовився, у зв`язку з чим вказана постанова була надіслана йому засобами поштового зв`язку рекомендованим листом вих.№2477 від 13.07.2021 року.

Відтак, адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Суд при цьому зауважує, що встановлені судом обставин справи дають підстави для висновку про те, що невідповідність номерного знаку транспортного засобу LEXUS КСU 261 та зазначеного інспектором поліції в оскаржуваній постанові LEXUS КSU 261 та часу вчинення адміністратвиного правопорушення з різницею у 39 секунд, не спростовує факту порушення ОСОБА_1 вимог п.12.4 ПДР, тому є опискою, оскільки, як було встановлено судом, вказане порушення вчинено позивачем, який керував саме транспртним засобом марки LEXUS д.н.з. НОМЕР_1 , 12.07.2021 року о 10:52 год.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року по справі № 537/1214/17.

Щодо наданих у судовому засіданні пояснень представника позивача, що вимірювання швидкості приладом TruCam здійснювалося одним працівником поліції проте постанова була винесена саме інспектором Тішковою С.М., а також те, що працівниками поліції вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою розміщення приладу TruCam безпосередньо в руці, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 159 КАС України при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина четверта статті 159 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд зауважує, що вищевказані пояснення представника позивача були надані у судовому засіданні, обгрунтування позовних вимог з таких підстав не містяться у позовній заяві, відповідні заяви з такими поясненнями позивачем або його представником не були письмово подані, як того вимагає ст.47 КАС України.

Тим самим, представник позивача, у судовому засіданні фактично зазначає нові підстави позовної заяви, без подання відповідної письмової заяви. З огляду на викладене вищевказані доводи судом не приймаються.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН 18 №4476638 від 12.07.2021 року винесена поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Закарпатській області Тішковою С.М. відносно позивача ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. відповідає вимогам закону, вина позивача ОСОБА_1 є доведеною, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

При винесенні судового рішення, у відповідністю з ст. 143 КАС України, суд також вирішує питання щодо розподіл судових витрат між сторонами.

За визначенням ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи з того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, а тому судові витрати, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Закарпатській області, адреса місцезнаходження: 88006, м. Ужгород, вул. Кошового, 2, Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 19.11.2021 року.

Суддя: М.Д. Стецюк