Справа № 240/17743/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 листопада 2021 року

м. Київ

справа №240/17743/20

провадження №К/9901/39475/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Кашпур О. В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправим та скасування пункту наказу, протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2021 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.

01 листопада 2021 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

Скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши доводи якого та матеріали касаційної скарги, суд, із урахуванням положень частини третьої статті 329 КАС України, дійшов висновку про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Касаційну скаргу подано з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Так, автор скарги вказує на неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків із постанов Верховного Суду щодо застосування норми права в подібних правовідносинах.

Водночас скаржник не наводить жодної постанови Верховного Суду. Крім того, варто зазначити, що недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, оскільки скаржник повинен вказати щодо застосування якої норми права в ній викладено висновок, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.

Разом з цим, касаційна скарга не містить будь-якого обґрунтування подібності правовідносин.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Водночас слід зазначити, що автор скарги наголошує на відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування підпункту 1 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX, пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» у взаємозвязку із вимогами частини другої статті 19 Конституції України, статей 5-1, 184 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 16 Закону України «Про прокуратуру», застосування частини другої статті 19 Конституції України до визначення правомірності окремої визначеної категорії рішень органу прокуратури (про закріплення прокурора за відділом з визначенням робочого місця) у подібних правовідносинах.

Проаналізувавши підстави, на яких подана касаційна скарга у цій справі, Верховний Суд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Керуючись статтями 329-332, 334, 335, 338 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі № 240/17743/20 і поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі № 240/17743/20.

3. Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 240/17743/20.

4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити строк у п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

О. В. Кашпур