Справа № 320/8124/21
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Київ № 320/8124/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при головному архітекторі Києво-Святошинського району до державного реєстратора Виконавчого комітету Боярської міської ради Ашірової Ірини Василівни та Бучанської районної ради Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України, Міністерство розвитку громад та територій України та Фонд державного майна України, про визнання незаконним і скасування рішення, про визнання незаконною бездіяльності та про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро при головному архітекторі Києво-Святошинського району (далі - позивач, ГПВАПБ) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Виконавчого комітету Боярської міської ради Ашірової Ірини Василівни (далі - відповідач 1) та Бучанської районної ради Київської області (далі - відповідач 2), в якому позивач просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.06.2021, код 36 державного реєстратора Виконавчого комітету Боярської міської ради Ашірової Ірини Василівни та зобов`язати державного реєстратора переглянути заяву позивача від 10.06.2021;

- визнати незаконною бездіяльність Бучанської районної ради Київської області по не розгляду на сесії ради заяви позивача від 29.04.2021 щодо визначення подальшого статусу комунального підприємства та зобов`язати розглянути зазначену заяву на черговій сесії ради.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним реєстратором безпідставно прийнято рішення про відмову у державній реєстрації в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін до відомостей про юридичну особу щодо позивача. Обґрунтовуючи бездіяльність Бучанської районної ради Київської області позивач наголошує на тому, що відповідь на заяву позивача від 29.04.2021 повинен був надавати не в.о. голови ради, оскільки порушені питання щодо створення та діяльності комунальних підприємств віднесені до виключної компетенції сесії ради. Позивач також вказує, що 02.04.2021 на підставі наказу «Про скорочення чисельності та штату працівників» всі працівники, за винятком керівника ОСОБА_1 були звільнені. Останньою подано заяву до Кабінету Міністрів України про звільнення із займаної посади з 03.04.2021, однак жодного рішення з цього питання не прийнято.

Ухвалою суду 13.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України, Міністерство розвитку громад та територій України та Фонд державного майна України.

10.08.2021 від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач 1 позов не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи наступним.

Під час звернення до державного реєстратора Виконавчого комітету Боярської міської ради Ашірової Ірини Василівни уповноваженій особі позивача надано інформацію про перелік документів, які відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» подаються для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи. Однак, уповноважена особа позивача наполягла на прийнятті конкретних документів. За наслідками розгляду заяви та поданих документів, державним реєстратором, відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», прийнято рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.06.2021.

Відповідач 1 також зазначила, що підстава для зупинення розгляду документів, могла б бути застосована у разі відсутності підстав для відмови у державній реєстрації.

13.08.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. У відповіді зазначено, що враховуючи обставини, оскільки виникла ситуація неврегульована на законодавчому рівні, державний реєстратор повинна була зупинити реєстраційну дію, запропонувати заявнику сплатити реєстраційний збір за правильними реквізитами, а щодо подальшої долі поданої заяви про внесення змін звернутися за роз`ясненнями до Міністерства юстиції України.

13.08.2021 на адресу суду надійшли пояснення на адміністративний позов від Міністерства розвитку громад та територій України. У поясненнях третя особа зазначає, що позивач не входить до переліку об`єктів цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерства, а відтак останній не володіє жодною інформацією чи будь-якими документами, які б мали значення для вирішення справи. Міністерство розвитку громад та територій України просило виключити його з переліку третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

02.09.2021 на адресу суду надійшли пояснення на адміністративний позов від Кабінету Міністрів України. У поясненнях третя особа вказує, що звернення позивача від 26.02.2021 № 3 та від 01.03.2021 № МА-12163946 були направлені до Київської обласної державної адміністрації, Міністерства розвитку громад та територій України, Фонду державного майна України. З отриманих відповідей вбачається, що позивач не входить до переліку об`єктів цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій, а від так Кабінет Міністрів України не володіє жодною інформацією чи будь-якими документами, які б мали значення для вирішення справи. Кабінет Міністрів України просив виключити його з переліку третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 06.09.2021 витребувано у Управління цифрового розвитку та організації діяльності центрів надання адміністративних послуг Бучанської районної державної адміністрації Київської області копію реєстраційної справи Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при головному архітекторі Києво-Святошинського району.

14.09.2021 вказані документи надійшли на адресу суду.

17.09.2021 на адресу суду надійшли пояснення на адміністративний позов від Фонду державного майна України. У поясненнях третя особа вказує, що пропозиції від Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики щодо включення позивача до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, до Фонду не надходили. Фонд державного майна України не володіє жодною інформацією чи будь-якими документами, які б мали значення для вирішення справи та просить виключити його з переліку третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

22.10.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення за результатами ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи ГПВАПБ. З пояснень вбачається, що позивачу не були відомі обставини скасування у 2010 році наказу начальника відділу містобудування та архітектури від 14.05.2007 № 1 «Про реорганізацію Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при головному архітекторі Києво-Святошинського району шляхом перетворення у комунальне підприємство». У зв`язку з цим, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог до Бучанської районної ради. Вирішення позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань залишає на розсуд суду.

Щодо виключення з переліку третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Кабінету Міністрів України, Міністерства розвитку громад та територій України та Фонду державного майна України, суд ухвалою від 16.11.2021 відмовив у задоволенні таких клопотань.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро при головному архітекторі Києво-Святошинського району створено на виконання розпорядження № 38 Виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів від 02.08.1988 та розпорядження № 160/5 Виконавчого комітету Києво-Святошинської ради народних депутатів від 30.12.1988.

16.07.1996 головним архітектором Києво-Святошинського району було затверджено Положення про Госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро при головному архітекторі Києво-Святошинського району, зареєстроване Києво-Святошинською районною державною адміністрацією за № 1599.

Керівником ГПВАПБ призначено Мазур Наталію Тарасівну, Київським обласним управлінням статистики присвоєно ідентифікаційний код - 20593195, організаційно-правова форма - державне підприємство, органом управління визначено Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2000 № 1146 затверджено Типові положення про управління містобудування та архітектури обласної, Київської та Севастопольської міської, відділ містобудування та архітектури районної у місті Києві, відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства районної, районної у місті Севастополі державної адміністрації.

У зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2000 № 1146, наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 248 від 01.11.2000 «Про визнання таким, що втратило чинність, Примірного положення про госпрозрахункові підрозділи при місцевих органах містобудування та архітектури» наказано місцевим органам містобудування та архітектури в установленому порядку здійснити заходи реорганізації госпрозрахункових підрозділів у підприємства комунальної власності, які виконують роботи з підготовки і комплектування вихідних даних на проектування, надають інші послуги у сфері містобудування та архітектури.

17.12.2004 ГПВАПБ, у зв`язку з початком функціонування Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, для включення підприємства до цього реєстру, державному реєстратору було подано реєстраційну картку. Організаційна-правова форма юридичної особи визначена як «інші організаційно-правові форми» з кодом КОПФГ 140 (державні підприємства). Органом виконавчої влади, до сфери управління якого належить юридична особа державної форми власності визначено Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики ().

Наказом начальника відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 1 від 14.05.2007 «Про реорганізацію Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при головному архітекторі Києво-Святошинського району шляхом перетворення у комунальне підприємство» наказано реорганізувати Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро при головному архітекторі Києво-Святошинського району шляхом перетворення у підприємство спільної комунальної форми власності територіальних громад Києво-Святошинського району Київської області.

Наказом також зобов`язано клопотати перед Києво-Святошинською районною радою Київської області про прийняття ГПВАПБ у спільну комунальну власність територіальних громад Києво-Святошинського району Київської області. Створити комісію з припинення ГПВАПБ шляхом перетворення у комунальне підприємство «Архітектурно-планувальне бюро Києво-Святошинського району Київської області» та затверджено порядок і терміни проведення припинення ГПВАПБ шляхом перетворення.

З матеріалів реєстраційної справи вбачається, що 16.05.2007 уповноваженою особою ГПВАПБ до державного реєстратора для проведення реєстраційної дії «Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, яке пов`язано з реорганізацією» подано наступні документи: рішення засновників (учасників) про ліквідацію юридичної особи; копію платіжного доручення з відміткою банку (за публікацію); документ, який підтверджує одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи.

Також, для проведення реєстраційної дії «Корегування» уповноваженою особою ГПВАПБ до державного реєстратора надано структурування адреси у відповідності до технічних вимог АРМ ЄДРМ.

З матеріалів реєстраційної справи позивача не вбачається, що за наслідками подання до державного реєстратора вищенаведених документів була вчинена відповідна реєстраційна дія. Рішення про відмову у вчиненні такої дії у матеріалах справи також відсутнє і суду не надано.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що 14.05.2010 наказом № 1 керівник відділу містобудування та архітектури відмінив наказ № 1 від 14.05.2007 щодо реорганізації ГПВАПБ. Наказ вмотивований неузгодженістю деяких питань передання об`єктів комунальної власності та неможливістю узгодити відповідні положення Статуту Комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро Києво-Святошинського району Київської області» для забезпечення стабільності роботи архітектурно-планування бюро. Пунктом 2 цього наказу вирішено продовжити діяльність ГПВАПБ, а ОСОБА_1 є начальником ГПВАПБ відповідно до Положення. Наказано звернутися до Державного реєстратора для внесення відповідного запису до ЄДР про продовження діяльності ГПВАПБ.

Уповноваженою особою позивача 19.05.2010 до державного реєстратора подано реєстраційну картку для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу».

Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX утворено Бучанський район Київської області. В адміністративні межі Бучанського району увійшли ліквідовані Бородянський та частково Києво-Святошинський і Макарівський райони Київської області.

07.12.2020 Бучанською районною радою Київської області прийнято рішення «Про початок реорганізації Києво-Святошинської районної ради Київської області, Макарівської районної ради шляхом приєднання до Бучанської районної ради Київської області».

29.01.2021 видано наказ № 3 «Про скорочення чисельності та штату працівників». 02.04.2021 керівник ГПВАПБ Мазур Н.Т. подала до Кабінету Міністрів України письмову заяву про звільнення із займаної посади з 03.04.2021.

З матеріалів справи також встановлено, що 26.02.2021 позивачем до Кабінету Міністрів України направлено лист з клопотання прийняти відповідне рішення про ліквідацію ГПВАПБ або іншим чином визначитися з його долею, у тому числі, надати дозвіл на його приватизацію трудовим колективом у порядку, визначеному законом.

02.04.2021 з Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації на адресу позивача надійшов лист за № 01.1-13/616, відповідно до змісту якого, на виконання доручення Київської обласної державної адміністрації відповідно до листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 05.03.2021 № 7126/0/2-21, Департаментом опрацьовані матеріали звернень ГПВАПБ і встановлено таке.

З листа Фонду державного майна України № 10-19-6446 від 23.03.2021 вбачається, що пунктами 11 та 15 частини першої статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» передбачено, що уповноважені органи управління ведуть облік об`єктів державної власності, що перебувають в їх управління, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів, виявляють державне майно, яке тимчасово не використовується, та вносять пропозиції щодо умов його подальшого використання.

Фонд державного майна України також вказує, що відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 11 цього Закону ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці.

Порядок подання уповноваженими органами управління державним органам приватизації пропозицій щодо включення об`єктів права державної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 387.

Пропозицій від Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України стосовно включення ГПВАПБ до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, до Фонду державного майна України не надходило.

У свою чергу, Міністерство розвитку громад і територій України листом від 18.03.2021 № 1/21/1089-21 повідомило Київську обласну державну адміністрацію, що ГПВАПБ не входить до переліку об`єктів цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства розвитку громад та територій України.

У зв`язку з отриманням відповідей від Фонду державного майна України та Міністерства розвитку громад і територій України Київська обласна державна адміністрація рекомендувала визначити юридичний статус та форму юридичної особи як комунальне підприємство районної ради з новою назвою.

Листом № 7 від 29.04.2021 позивач звернувся до Бучанської районної ради VIII скликання з клопотанням про прийняття у комунальну власність територіальних громад Бучанського району прав засновника ГПВАПБ.

24.05.2021 листом № 163/02-11 в.о. голови Бучанської районної ради VIII В. Дубас повідомив позивача, що Бучанська районна рада після реорганізації Києво-Святошинської районної ради Київської області, Макарівської районної ради шляхом приєднання до Бучанської районної ради прийняла права засновника комунальних підприємств реорганізованих районних рад. Так, відповідно до відомостей з ЄДРПОУ Макарівська районна рада була засновником Комунального підприємства «Макарівське госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно планувальне бюро», Бородянська районна рада була засновником Комунального підприємства «Архітектурне проектно-планувальне бюро Бородянської районної ради».

З метою ефективного управління комунальною власністю територіальних громад, надання якісних послуг комунальними підприємствами питання наступного працевлаштування фахових працівників ГПВАПБ до уже існуючих профільних комунальних підприємств передано на розгляд керівників таких підприємств.

Бучанська районна рада також повідомила, що з огляду на обмежені повноваження районних рад в цілому по країні та незначні надходження до районного бюджету у районної ради відсутня можливість виступати засновником різних комунальних підприємств, які надають аналогічні послуги і мають однакові види діяльності.

10.06.2021 позивачем було подано до державного реєстратора Виконавчого комітету Боярської міської ради заяву про внесення змін до ЄДР у частині зміни вищого органу управління - Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України на Бучанське районну раду Київської області.

З опису документів, що подаються заявником для проведення державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», встановлено, що позивачем подано наступні документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; документ про сплату адміністративного збору; на вимогу заявника прийнято повідомлення; на вимогу заявника прийнято копію електронного листа Фонду державного майна України; на вимогу заявника прийнято копію листа Департаменту містобудування та архітектури; на вимогу заявника прийнято копію електронного листа Міністерства розвитку громад та територій України; на вимогу заявника прийнято копію розпорядження від 30.12.1988 № 160/5 (Том І, а.с. 75).

З повідомлення до державного реєстратора, долученого позивачем до матеріалів справи (Том І, а.с. 10) судом установлено, що позивач повідомив державного реєстратора, що при проведенні вперше державної реєстрації ГПВАПБ помилково було внесено до реєстру як державне підприємство, а не як комунальне.

Ця помилка, як вказано у повідомленні, вже повторно було допущена 17.12.2004 при подані заяви про внесення змін до ЄДР, де у заяві помилково зазначено засновником не виконавчий комітет Києво-Святошинської районної ради, а Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики.

Державним реєстратором Виконавчого комітету Боярської міської ради Ашіровою І.В. 11.06.20201 прийнято рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (код: 36) (далі - рішення про відмову).

Рішення про відмову обґрунтовано тим, що у заяві Форми 2 зазначений вид змін - Зміна державного органу, до сфери управління якого належить юридична особа публічного права. Проте, у поданій заяві зазначена інформація про виключення/включення засновника. Заявником подано документ про сплату адміністративного збору - платіжне доручення № 2067 від 03.06.2021 АТ КБ «Приватбанк». Згідно з цього документа оплата адміністративного збору здійснена не на рахунок надання адміністративної послуги за проведення державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який діє у 2021 році. Тобто, адміністративний збір не сплачено. Відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» це є підставою для зупинення розгляду документів. Також, на вимогу заявника для проведення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу були подані документи, які суперечать вимогам частини четвертої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», що є підставою для відмови у державній реєстрації згідно зі статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем 1 рішення та бездіяльністю відповідача 2, позивач звернувся до суду з позовом про визнання рішення про відмову у державній реєстрації протиправним та його скасування, зобов`язання переглянути заяву позивача, а також про незаконну бездіяльність відповідача 2 щодо не розгляду заяви позивача на сесії Бучанської районної ради, з приводу чого суд зазначає таке.

Щодо позовних вимог про визнання рішення відповідача 1 протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (в редакції, чинній на день прийняття спірного рішення) (далі - Закон № 755-IV).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 755-IV державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з абзацом шостим пункту 14 статті 1 Закону № 755-IV суб`єктом державної реєстрації є, в тому числі, виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси - у разі державної реєстрації юридичних осіб (крім випадків, передбачених абзацами другим - четвертим цього пункту) та фізичних осіб - підприємців.

Статтею 5 Закону № 755-IV визначено систему органів у сфері державної реєстрації: Міністерство юстиції України; інші суб`єкти державної реєстрації.

До повноважень інших суб`єктів державної реєстрації належить:1) забезпечення: прийому документів, поданих для державної реєстрації; державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій; ведення Єдиного державного реєстру та надання відомостей з нього; формування та зберігання реєстраційних справ; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 9 Закону № 755-IV відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону № 755-IV порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає: 1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника); 2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі; 3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі; 4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру; 5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації; 7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання; 8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів; 10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).

Частиною четвертою статті 17 Закону № 755-IV окремо визначено вичерпний перелік документів, які подаються для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 755-IV державний реєстратор: 1) приймає документи; 1-1) встановлює черговість розгляду поданих документів для державної реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 3-1) під час проведення реєстраційних дій у випадках, передбачених цим Законом, обов`язково використовує відомості реєстрів, автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів; 3-2) перевіряє дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, за допомогою Єдиного реєстру довіреностей; 3-3) перевіряє використання спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладені документи, що подаються для здійснення реєстраційних дій, за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; 5) веде Єдиний державний реєстр; 6) веде реєстраційні справи; 6-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Підстави для відмови у державній реєстрації визначені у статті 28 Закону № 755-IV. Такими підставами, зокрема, є: 5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України.

Частинами третьою-дев`ятою статті 28 Закону № 755-IV визначено, що повідомлення про відмову у проведенні державної реєстрації повинно містити посилання на конкретну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також повинно бути зазначено, який саме пункт чи стаття поданого заявником документа (статуту, протоколу тощо) не відповідає нормам законодавства.

Відмова у державній реєстрації з підстав, не передбачених цією статтею, а також відмова у державній реєстрації (легалізації) професійної спілки, її організації або об`єднання не допускається.

Відмова у державній реєстрації здійснюється протягом 24 годин після надходження документів, поданих для державної реєстрації, крім вихідних та святкових днів.

Відмова у державній реєстрації громадських формувань здійснюється у строки, встановлені статтею 26 цього Закону.

Повідомлення про відмову у державній реєстрації із зазначенням виключного переліку підстав для відмови та рішення суб`єкта державної реєстрації про відмову у державній реєстрації розміщуються на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг у день відмови у державній реєстрації.

У разі відмови у державній реєстрації документи, подані для державної реєстрації (крім документа про сплату адміністративного збору), повертаються (видаються, надсилаються поштовим відправленням) заявнику не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від заявника заяви про їх повернення.

Після усунення причин, що були підставою для відмови у державній реєстрації, заявник може повторно подати документи для державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови в проведенні державної реєстрації відповідно до частини четвертої статті 17 Закону № 755-IV було подання позивачем документів, що суперечать вимогам закону. Зокрема, у заяві Форми 2 зазначений вид змін - зміна державного органу, до сфери управління якого належить юридична особа.

Однак, в поданій заяві зазначена інформація про виключення/включення засновника.

Вказані обставини підтвердились матеріалами справи, оскільки на момент звернення до державного реєстратора органом управління позивача визначено Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України.

Суд констатує, що у державного реєстратора відсутні правові підстави вважати, що була допущена помилка і організаційна форма позивача була помилково визначена як державне підприємство, а не як комунальне.

Тим більше, як убачається з реєстраційної справи позивача, питання про перетворення ГПВАПБ у комунальне підприємство станом як на день звернення до державного реєстратора, так і під час розгляду справи не вирішено.

Отже, фактично наразі ГПВАПБ зареєстровано як державне підприємство, органом управління якого є Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України, який був реорганізований у Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України ще у 2005 році (указ Президента України № 898/2005 від 01.06.2005).

Додатково в рішення про відмову зазначено підставу для зупинення розгляду документів, яка була б застосована у разі відсутності підстав для відмови у державній реєстрації, а саме відсутність сплати адміністративного збору.

Так, згідно з платіжним дорученням № 2067 від 03.06.2021 оплата адміністративного збору здійснена не на рахунок надання адміністративної послуги про проведення державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який діє у 2021 році. В призначенні платежі вказано: «адміністративний збір за проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу».

Проаналізувавши норми Закону № 755-IV в сукупності, суд відмічає, що державний реєстратор, отримавши відповідні документи зобов`язаний здійснити, зокрема, перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, повноту відомостей, перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів та чи не має підстав для відмови у проведенні державної реєстрації.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 6 Закону № 755-IV державний реєстратор проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Оскільки державним реєстратором виявлено порушення в поданих позивачем документах, останньому було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій.

Суд не бере до уваги твердження позивача, що відповідач 1, у зв`язку зі сплатою адміністративного збору не на той рахунок, повинен був зупинити розгляд документів, запропонувати сплатити реєстраційний збір за правильними реквізитами і звернутись до Міністерства юстиції України за відповідними роз`ясненнями (Том І, а.с. 88). Суд вважає, що такі дії державного реєстратора виходили б за межі наданих йому повноважень.

Суд також звертає увагу, що з підстав заявлених для задоволення адміністративного позову, питання про встановлення правонаступника Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України не вирішується.

У зв`язку з викладеним, підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.06.2021 відсутні.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що прийняття оскаржуваного рішення відбулось на підставі діючого законодавства, у межах наданих повноважень, та у визначений законами України та іншими нормативно-правовими актами спосіб, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині протиправності рішення державного реєстратора, а твердження позивача не підтвердились наданими доказами.

Позовна вимога про зобов`язання державного реєстратора переглянути заяву позивача від 10.06.2021 є похідною, а тому також не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог до відповідача 2, суд зазначає таке.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 280/97-ВР районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону № 280/97-ВР обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Підпунктом 5 пункту 6-1 розділу V Закону № 280/97-ВР встановлено, що до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: 5) якщо територія розформованої територіальної громади включена до територій кількох сформованих територіальних громад, кожна з цих громад стає правонаступником належних розформованій територіальній громаді: прав засновника (учасника) юридичної особи, заснованої розформованою територіальною громадою (у тому числі в особі відповідної сільської, селищної, міської ради), якщо місцезнаходженням такої юридичної особи є населений пункт, включений до території відповідної сформованої територіальної громади.

Згідно з підпунктом 3 пункту 6-2 розділу V Закону № 280/97-ВР до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України припинення повноважень районних рад, а також припинення районних рад як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: 3) районна рада, яка представляє спільні інтереси територіальних громад новоутвореного району, з дня набуття нею повноважень є правонаступником всього майна, прав та обов`язків районних рад, які представляли спільні інтереси територіальних громад ліквідованих районів, території яких включені до складу новоутвореного району, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як вбачається з листа позивача від 29.04.2021 № 7, адресованого голові Бучанської районної ради Нагребельному А.О., ГПВАПБ ставило питання про прийнятті рішення про ліквідацію або про надання згоди на приватизацію членами трудового колективу.

У відповідь на лист позивача, відповідач 2 повідомив, що Бучанська районна рада прийняла права засновника комунальних підприємств реорганізованих районних рад.

Так, відповідно до відомостей з ЄДРПОУ Макарівська районна рада була засновником Комунального підприємства «Макарівське госпрозрахункове проектно-виробниче архітектурно планувальне бюро», Бородянська районна рада була засновником Комунального підприємства «Архітектурне проектно-планувальне бюро Бородянської районної ради».

Позивач, вважає, що відповідачем 2 вчинено протиправну бездіяльність, а саме не винесено поставлене позивачем у листі від 29.04.2021 № 7 питання на розгляд сесії Бучанської районної ради.

Суд звертає увагу, що позивачем невірно застосовано норму права, а саме посилання на статтю 26 Закону № 280/97-ВР, оскільки цією статтею визначена виключна компетенція міських рад, а не районних.

Питання, які вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях врегульовано статтею 43 Закону № 280/97-ВР.

Так, зокрема, виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: 19) вирішення за дорученням відповідних рад питань про продаж, передачу в оренду, під заставу об`єктів комунальної власності або прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, що забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об`єктів в установленому законом порядку; 32) надання згоди на передачу об`єктів з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст та прийняття рішень про передачу об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районних, обласних рад, у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.

Окремо право комунальної власності врегульовано статтею 60 Закону № 280/97-ВР.

Так, підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом (частина друга статті 60 Закону № 280/97-ВР).

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є наразі державним підприємством, його засновником є Держаний комітет будівництва, архітектури та житлової політики, будь-яких дій щодо реорганізації позивача у комунальне підприємство здійснено не було, у відповідача 2 були відсутні підстави прийняття на себе прав засновника позивача у відповідності до підпункту 3 пункту 6-2 розділу V Закону № 280/97-ВР. З матеріалів справи також не вбачається, що відносно позивача була проведена процедура приватизації, визначена Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна та Порядком подання уповноваженими органами управління державним органам приватизації пропозицій щодо включення об`єктів права державної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 387.

Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача 2 також не підлягають задоволенню.

Як установлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а також враховуючи відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог цього позову та відсутність правових підстав для його задоволення.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду цієї справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі. Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи спростовані фактичними обставинами справи.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору у випадку відмови у позові.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Госпрозрахунковому проектно-виробничому архітектурно-планувальному бюро при головному архітекторі Києво-Святошинського району (; місцезнаходження: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 33-А) до державного реєстратора Виконавчого комітету Боярської міської ради Ашірової Ірини Василівни (РНОКПП: не відомо; місцезнаходження: 08150, Київська обл., м. Боярка, вул. Грушевського, буд. 39) та Бучанської районної ради Київської області (; місцезнаходження: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, буд. 12), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України (код ЄДРПОУ: не відомо; місцезнаходження: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2), Міністерство розвитку громад та територій України (; місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 9) та Фонд державного майна України (; місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9), про визнання незаконним і скасування рішення, про визнання незаконною бездіяльності та про зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.