Справа № 460/15656/21
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.П. Зозуля, розглянувши клопотання Мисливсько-рибальського господарства "Костопільське" з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Мисливсько-рибальське господарство "Костопільське"
доКвартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне
провизнання дій протиправними та зобов`язання утриматися від певних дій,
17.11.2021 до суду надійшла позовна заява від Мисливсько-рибальського господарства "Костопільське" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне, в якому просить суд:
2. зобов`язати посадових осіб КЕВ м. Рівне утриматися від вчинення будь-яких дій, спрямованих на знищення нерухомого майна, що належать на праві приватної власності МРГ "Костопільське" або перешкоджання законній господарській діяльності МРГ "Костопільське".
Разом із позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом:
2. Заборони посадовим особам Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне та військової частини НОМЕР_1 демонтувати, розбирати, руйнувати, оглядати, ремонтувати приміщення та споруди, які належать МРГ «Костопільське» на праві приватної власності до вирішення позову по суті.
За правилами ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для його розгляду, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є безпідставною, а тому в її задоволенні необхідно відмовити, з огляду на наступне.
Так, згідно із абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, що можуть слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
За приписами частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З системного аналізу вказаної норми права судом встановлено, що підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень; 2) очевидними є ознаки порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю; 3) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; 4) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист; 5) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. При чому, кожна з наведених обставин є самостійною.
За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності труднощів виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заявник також наводить припущення, що надавши вказівку (пропозицію) командиру військової частини НОМЕР_1 про забезпечення охорони та демонтажу нерухомого майна Мисливсько-рибальського господарства "Костопільське", начальник КЕМ неправомірно втрутився у право власності господарства, чим ймовірно здійснив зловживання владою.
Тобто, зі змісту заяви слідує, що Мисливсько-рибальське господарство "Костопільське" наголошує, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, вказує про очевидні ознаки протиправності дій відповідача по справі.
Таким чином, заявник вказує не на дійсні, існуючі обставини, які не підтверджують існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а на гіпотетичні. Тобто, обґрунтування заяви побудовані на припущеннях з приводу очевидних ознак протиправності дій КЕВ міста Рівне, які можливо будуть вчиненні стосовно Мисливсько-рибальського господарства "Костопільське" .
З аналізу матеріалів заяви, суд також дійшов висновку про відсутність належних доказів того, що до моменту ухвалення рішення в справі, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Су наголошує, що заява про забезпечення позову також мотивована тими доводами, що і фактично обґрунтування позовних вимог про визнання протиправним дій начальника КЕВ. Проте, для перевірки цих доводів суд має з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, та дослідити всі докази, що підтверджують або спростовують такі обставини.
Крім того, суд додаткового звертає увагу на те, що забезпечення позову допускається, коли очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Очевидна протиправність прийнятого рішення має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування. Водночас, стверджувати про очевидність протиправності дій відповідача по справі на даній стадії процесу - у суду немає підстав.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявником не наведено обставин визначених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, які є беззаперечними підставами для вжиття судом заходів забезпечення позову.
Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для забезпечення позову Мисливсько-рибальського господарства "Костопільське" з мотивів, наведених в заяві про забезпечення позову.
В зв`язку з наведеним, заява Мисливсько-рибальського господарства "Костопільське" про забезпечення позову до задоволення не підлягає.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 18.11.21

Суддя Д.П. Зозуля