Справа № 855/209/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/209/19
УХВАЛА

17 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді Губської Л.В., суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Центральної виборчої комісії № 1272 від 24 червня 2019 року «Про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 висунутої в порядку само висування в одномандатному виборчому окрузі № 191 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» та зобов`язати відповідача повторно розглянути документи щодо реєстрації ОСОБА_1 .

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2019 позов задоволено, внаслідок чого постанову Центральної виборчої Комісії від 24 червня 2019 року № 1272 «Про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 висунутої в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 191 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» скасовано та зобов`язано Центральну виборчу комісію повторно розглянути документи щодо реєстрації ОСОБА_1 у народні депутати, яка балотується в одномандатному виборчому окрузі № 191 шляхом самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про вибори народних депутатів України». Крім того, цим судовим рішенням стягнуто з Центральної виборчої комісії за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн.

21.11.2019 на адресу Державної судової адміністрації України направлено виконавчий лист щодо стягнення судового збору.

13.09.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду Державною судовою адміністрацією України подано заяву, в якій йдеться про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа Шостого апеляційного адміністративного суду, виданого 21.11.2019 про стягнення з Центральної виборчої комісії до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у розмірі 768, 40 грн.

Центральною виборчою комісією подано заперечення на дану заяву, в яких вонапросить залишити заяву Державної судової про поновлення строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа без задоволення та зазначає про безпідставність доводів, викладених в заяві.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, справу розглянуто у письмовому провадженні.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно частин 1, 3 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частинами 1, 2, 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи викладене, у спірних правовідносинах строк пред`явлення до виконання виконавчого листа становив три місяці, перебіг якого починався з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2019 набрало законної сили 01.07.2019, а тому у строк до 02.10.2019 виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання. Водночас, виконавчий лист був виданий лише 21.11.2019.

Беручи до уваги, що виконавчий лист у даній справі був виданий вже після закінчення строку пред`явлення його до виконання, то за певних обставин судом можуть бути поновленні перші три місяці строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, які слідують за його видачею, тобто до 22.02.2020.

Проте, у даному випадку строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений Державною судовою адміністрацією України більш як на два роки.

Правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у даному випадку може бути виключно наявність поважних причин його пропуску. Такі причини мають створювати об`єктивні, непереборні та незалежні від волі особи перешкоди, які унеможливили реалізацію нею процесуальних прав та обов`язків у встановлені законом строки. У разі звернення із заявою про поновлення строку, на заявника покладається обов`язок доведення таких непереборних обставин.

В обґрунтування поданої заяви Державна судова адміністрація України посилається на показники надходжень та направлень виконавчих документів, здійсненням претензійно-позовної роботи, що здійснюють лише три працівники відділу юридичного управління. Також заявник посилається на перешкоди в опрацюванні документів, пов`язані із захворюванням працівників та запровадженими карантинними обмеженнями.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частин 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Проте, заявник не надав на підтвердження вказаних ним обставин будь-яких доказів.

Саме лише посилання на певні обставини без надання ним жодних доказів, не дає суду можливості вважати такі обставини об`єктивно існуючими. Тому, у колегії суддів відсутні підстави вважати достовірними посилання скаржника на обсяги навантаження, кількість працівників, їх захворювання, а тому і відсутні підстави вважати, що скаржник мав будь-які перешкоди, пов`язані з пред`явленням виконавчого документа у даній справі до виконання.

Посилаючись на запроваджені карантинні обмеження, заявник не наводить жодного обґрунтування тому, які саме обмеження та яким саме чином вплинули не неможливість пред`явлення виконавчого листа до виконання у встановлені законом строки.

Окрім того, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішніх процедур, неналежне забезпечення трудовими ресурсами тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Підсумовуючи викладене, судом не встановлено жодних поважних причин, які унеможливили пред`явлення Державною судовою адміністрацією України виконавчого листа у даній справі до виконання у встановлений законом строк, а тому, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись статтями 34, 243, 376 КАС, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписаннята може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Епель

А.Г. Степанюк