Справа № 140/9915/21
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/9915/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (ГУ ПФ України у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 22.07.2021 №312 щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб; зобов`язання призначити та виплачувати з 27.04.2021 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб з розрахунку вислуги років на службі календарних 23 роки 10 місяців 3 дні, пільгових 3 роки 8 місяців 10 днів, загальна вислуга 27 років 06 місяців 13 днів.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з 23.06.1997 розпочав проходження військової служби на посаді курсанта, а в подальшому, проходив на посадах офіцерського складу та відповідно до наказу №50 від 16.02.2021 Міністра оборони України, наказу №299-к від 26.04.2021 керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, звільнений в запас у званні підполковник відповідно до підпункту г пункту 2 частини 5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з посади прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України та направлений для зарахування на військовий облік до Луцького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Волинської області з вислугою років на службі календарних-23 років 10 місяців 3 дні, в пільговому обчисленні - 3 років 8 місяців 10 днів, загальною вислугою 27 років 06 місяців, 13 днів.

Оскільки, відповідно до пункту а ст.12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01.10. 2020 або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше, то за таких умов у позивача виникло право на призначення пенсії за вислугою років з 27.04.2021.

У зв`язку з виниклими підставами та умовами для призначення пенсії, 15.07.2021 військовий комісар Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки направив до ГУ ПФ України у Волинській області документи позивача для прийняття рішення щодо призначення пенсії за вислугою років.

Рішенням №312 від 22.07.2021 ГУ ПФ України у Волинській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугу років на підставі п а ст.12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки станом на 26.04.2021 вислуга років позивача у календарному обчисленні складає 23 роки 10 місяців 03 дні, а тому у позивача відсутня необхідна календарна вислуга років на дату звільнення (25 років).

Позивач вважає рішення ГУ ПФ України протиправним, оскільки відповідно до пункту а частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Однак, відповідно до абзацу 9 підпункту в пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів №393 до вислуги років для призначення пенсій зараховуються періоди служби по охороні державного кордону з розрахунку один місяць календарний за півтора місяця служби та відповідно до абзацу 6 підпункту а пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів №393 до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, а позивач має таке право на обчислення пільгового стажу.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ, а пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою Кабінету Міністрів №393, а тому, позивач вважає, що є всі підстави для призначення йому пенсії за вислугою років, з врахуванням календарної вислуги років та наявного відповідного пільгового стажу для зарахування призначення пенсії, відповідно до зазначених приписів підпунктів пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів №393.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.09.2021 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до частини першої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Волинський обласний центр комплектування та соціальної підтримки.

У відзиві на позовну заяву від 06.10.2021 №0300-0802-5/40053 представник відповідача позовних вимог не визнав та вказав, що статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено умови призначення пенсій за вислугу років.

Пунктом а статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б,д, ж статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

На час звільнення зі служби календарна вислуга років позивача складає 23 роки 10 місяців 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Оскільки, у позивача відсутній на день звільнення зі служби стаж 25 календарних років, то рішення відповідача №312 від 22.07.2021 є правомірним, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 31-33).

У відповіді на відзив (а.с.37-39) позивач вважає доводи відповідача необгрунтованими та просить позовні вимоги задовольнити з мотивів та підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що підхід відповідача до застосування закону та підзаконних нормативних актів для обчислення вислуги років з урахуванням пільгового стажу військової служби, що дає право на призначення та отримання пенсії за вислугу років, суперечить судовій практиці. Так, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.03. 2021 у справі №805/3923/18-а зазначив, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

У поясненнях від 18.10.2021 року представник третьої особи Волинського обласного ТЦК та СП зазначив, що з особової справи ОСОБА_1 встановлено вислугу років на службі календарних-23 років 10 місяців 3 дні, в пільговому обчисленні-3 років 8 місяців 10 днів, а загальну вислугу 27 роки 06 місяців, 13 днів.

Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 в періоди з 01.01.2007 по 31.12.2007, з 01.01.2009 по 31.12.2012 проходив службу по охороні державного кордону, а тому відповідно до п.п. 3 п.2.3 розділу II Наказу №530 від 14.08.2014 Міністерства Оборони України, про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі Наказ №530), абзацу 9 підпункту в пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів №393 від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі Постанова №393), при обчисленні вислуги років для призначення пенсії зазначені періоди служби ОСОБА_1 зараховані на пільгових умовах, один місяць за півтора місяці, та становлять 2 роки 6 місяців.

Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 в період з 01.08.2016 по 06.03.2017 він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, а тому відповідно до пп.1 п.2.3 розділу II Наказу №530, абзацу 6 підпункту а пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій ОСОБА_1 цей період служби зарахований з розрахунку один місяць служби за три місяці, як час проходження; служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, та становить 1 рік 2 місяців 10 днів.

Відповідно до п.2.18 розділу II Наказу №530 Волинський обласний ТЦК та СП перевірив розрахунки вислуги років підполковника ОСОБА_1 і 15.07.2021 подав документи позивача до ГУ ПФ України у Волинській області для призначення йому пенсії, однак відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії позивачу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посадах офіцерського складу та відповідно до наказу №50 від 16.02.2021 Міністра оборони України, наказу №299-к від 26.04.2021 керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, звільнений в запас в званні підполковник відповідно до підпункту г пункту 2 частини 5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з посади прокурора військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України та направлений для зарахування на військовий облік до Луцького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Волинської області (а.с.15).

З розрахунку вислуги років військовослужбовця підполковника юстиції ОСОБА_1 вбачається, що у нього наявна вислуга років на службі календарна -23 роки 10 місяців 3 дні, в пільговому обчисленні - 3 років 8 місяців 10 днів, а загальна вислуга 27 років 06 місяців, 13 днів (а.с.14).

У зв`язку з виниклими підставами та умовами для призначення пенсії, 15.07.2021 за вих. №2482 військовий комісар Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки направив до ГУ ПФ України у Волинській області документи позивача для прийняття рішення щодо призначення пенсії за вислугою років (а.с.17).

Однак, 22.07.2021 ГУ ПФ України у Волинській області прийняло рішення №312 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років, а копію зазначеного рішення направило позивачу 03.08.2021 супровідним листом з №0300-0307-8/31481.

В оскаржуваному рішенні вказано, що пунктом а статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б,д, ж статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

На час звільнення зі служби календарна вислуга років позивача складає 23 роки 10 місяців 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років (а.с.19).

Вважаючи протиправним рішення відповідача від 22.07.2021 №312, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено умови призначення пенсій за вислугу років.

Пунктом а статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б,д, ж статті 1-2 (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Пунктом б статті 13 Закону №2262-XII встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення (частина 4 статті 17 Закону №2262-XII).

Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 9 підпункту в пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій зараховуються періоди служби по охороні державного кордону з розрахунку один місяць календарний за півтора місяця служби та відповідно до абзацу 6 підпункту а пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

На підставі системного аналізу зазначених положень Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб суд дійшов висновку, що при обчисленні вислуги років необхідної для призначення пенсії відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ необхідно керуватися постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, якою затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, під час проходження військової служби по охороні державного кордону в Північному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України на посадах офіцера відділення внутрішньої безпеки по Луцькому та Мостиському прикордонних загонах в періоди з 1 січня по 31 грудня 2007 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2012 року, відповідно до абзацу 9 підпункту в пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів №393 від 17.07.1992 №393, до вислуги років для призначення позивачу пенсії як особі офіцерського складу, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, ці періоди служби зараховані позивачу на пільгових умовах, з розрахунку один місяць календарний за півтора місяця служби, як в інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Згідно п.17 розділу II Переліку посад і умов служби в органах Державної прикордонної служби України (Прикордонних військ України), служба в яких військовослужбовцям зараховується до вислуги років, що дає право для призначення пенсії на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України №139 від 20 .02.2017, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.03.2017 за № 362/30230 зараховується один місяць служби за півтора місяця служба в підрозділах забезпечення внутрішньої безпеки, забезпечення власної безпеки, оперативно-технічних підрозділів, які безпосередньо здійснюють оперативно-розшукову діяльність (заходи) на підставі наказу Адміністрації Держприкордонслужби, - з 01 серпня 2003 року.

Згідно послужного списку та розрахунку вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 такий пільговий період служби на посадах офіцера внутрішньої безпеки в прикордонних загонах Державної прикордонної служби України був зарахований командуванням та становить 2 роки 6 місяців, що підтверджується копіями відповідних документів.

Окрім того, під час проходження військової служби в період з 01.08.2016 по 06.03.2017 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на посаді слідчого першого відділу військової прокуратури Маріупольського гарнізону військової прокуратури сил антитерористичної операції (а.с.12), а тому відповідно до абзацу 6 підпункту а пункту 3 Постанови №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1, особам офіцерського складу, відповідно до Закон № 2262-ХІІ, цей період служби зарахований йому з розрахунку один місяць служби за три місяці, як час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Згідно послужного списку, розрахунку вислуги років військовослужбовця ОСОБА_1 , довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , такий пільговий період служби командуванням був зарахований та становить 1 рік 2 місяців 10 днів.

Таким чином, у справі, що розглядається, позивач має календарну вислугу років на службі -23 роки 10 місяців 3 дні, в пільговому обчисленні - 3 років 8 місяців 10 днів, а загальну вислугу 27 років 06 місяців, 13 днів

Статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-XII встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років військовослужбовцям. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду по справі №805/3923/18-а від 03.03.2021.

Отже, є необґрунтованим висновок пенсійного органу про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Суд вказує на те, що передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зокрема пункт а статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 25 календарних років і більше. В свою чергу, положеннями статті 17-1 Закону №2262-ХІІ та Постановою №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ та Постанови №393.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що аналіз норм Закону №2262-XII у взаємозв`язку з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон №2262-ХІІ. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою №393.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд у вказаному рішенні зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення №5-рп/2002).

За наслідками розгляду справи №480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив висновок, викладений у постанові від 14.04.2021 про те, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Таким чином, вислуга років ОСОБА_1 з урахуванням часу служби, що підлягає зарахуванню на пільгових умовах становить більше 25 календарних років, а тому позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту а статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Судом враховано, що відповідно до п. б ч.1 ст.50 Закону №2262-ХІІ призначається пенсія особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за і цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, а тому пенсія повинна бути призначена позивачу з 27.04.2021.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного рішення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №312 від 22 липня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 27 квітня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук