Справа № 380/18794/21
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2021 року

Cуддя Львівського окружного адміністративного суду Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заперечення представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного проводжання у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, Державної судової адміністрації України, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області щодо нарахування та виплати судді Франківського районного суду міста Львів ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;

- стягнути за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, на користь судді Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 суму недоплаченої за період з 18.04.2020 по 28.08.2020 суддівської винагороди у розмірі 199 902 (Сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дві) гривні 38 копійок, з утриманням при виплаті з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Львівській області як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 04.11.2021 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.

Представник позивача подав заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного провадження. Клопотання обгрунтовує тим, що відповідно до п.1 ч. 6 ст. 12 КАС України, - справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Відповідно до Примітки до ст. 51 -3 Закону України "Про запобігання корупції", - судді є службовими особами, які займають відповідальне та особливе відповідальне становище. З огляду на характер спірних правовідносин, складність справи, а також той факт, що предметом позову є нарахування і виплата суддівської винагороди за період, коли позивач займав відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа не належить до справ незначної складності. Просить розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Суд зазначає, що питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина перша статті 260 КАС України).

Представник позивач у клопотанні не довів, що обставини у справі, з урахуванням частини третьої статті 257 КАС України, вимагають розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Суд, також враховує практику Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 р. у справі Axen v. Germany ("Аксен проти Німеччини"), рішення від 25.04.2002 р. Varela Assalino contre le Portugal ("Варела Ассаліно проти Португалії"). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд звертає увагу, що даний спір не входить до виключного переліку справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження, визначеного ч. 4 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, у суду наявні підставі для відмови у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 241-243, 248, 262 КАС України, суд -

ухвалив:

у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після постановлення та окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя Кедик М.В.