Справа № 456/4156/21
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4156/21
Провадження № 2-а/456/65/2021
РІШЕННЯ

іменем України

12 листопада 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Стрий адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Львівської області про скасування постанови -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом який мотивував тим, що постановою інспектора третьої роти четвертого батальйону УПП у Львівській області Шмагала Р.В. від 26.07.2021р. серія ЕАО №4540805 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю. Крім того, просить визнати дії інспектора УПП у Львівській області Шмагала Р.В. протиправними.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно оскаржуваної постанови, 26.07.2021р. близько 00.10 год. на автодорозі Київ-Чоп 636 км. у с. Любинці Стрийського району Львівської області він керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» з номерним знаком закритим, іншими предметами чи забрудненими, що не дає змоги чітко визначити символи на відстані 20м., а саме з закріпленою на ньому світлодіодною лентою, чим порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України. Вважає, що така постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та процедури складення, та є незаконною. У спірну постанову внесено неправдиві відомості про накладення відносно нього адміністративного стягнення. Також, поліцейський не проінформував його про причину зупинки його транспортного засобу з детальним описом підстав зупинення. На його прохання роз`яснити його права, інспектор цього не виконав, а одразу почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення. Тобто, працівник поліції не надав йому для ознайомлення жодного доказу, який підтверджував би те, що у його діях міститься склад і подія адміністративного правопорушення, що свідчить про недотримання вимог ст. 19 Конституції України. Згідно скерованого 10.08.2021р. адвокатського запиту про надання інформації та копії документів щодо вчинених ним адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, станом на день звернення до суду з позовом, запитуваної інформації та документів адвокату не надано, що перешкоджає викласти свої доводи з приводу законності інкримінованих йому адміністративних правопорушень. В силу ст. 289 КУпАП скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Проте спірну постанову він отримав рекомендованим листом 08.08.2021р., тому 10-ти денний строк на звернення до суду ним пропущено з поважних причин.

Також, на підтвердження порушення ним пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати докази, зокрема, відеозапис події, пояснення свідків, тощо, проте таких доказів позивачем не надано. Саме по собі описання

адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого порушення. Вказана постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення немає відтак, викладені у постанові обставини набувають рис припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). Тому своїми діями, Шмагала Р.В. грубо порушив вимоги ст.ст. 245, 276, 280 КУпАП. Постанова винесена з порушенням вимог закону, основана на припущеннях і в порушення його прав, а тому її слід скасувати, провадження по справі закрити, а дії інспектора визнати протиправними.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мазур В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у заяві, просить суд такі задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином неодноразово повідомлені про час та місце слухання справи. Однак скерували на адресу суду відзив з якого вбачається, що доводи позивача заперечують з огляду на їх безпідставність та невмотивованість. Вказують, що твердження позивача не відповідають дійсності та спрямовані на уникнення настання для нього негативних наслідків, зокрема у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови. В ході спілкування з позивачем, інспекторами були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння в останнього, внаслідок чого складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 6 ст.121 КУпАП. Зазначають, що адміністративна справа за ч. 1 ст. 130 КУпАП розглядається у Сколівському районному суді Львівської області (справи про адміністративні правопорушення № 453/1060/21), вказане підтверджується наявними доказами у вигляді відеозаписів із нагрудної камери інспектора Управління: назва файлу: «01469@354610», назва файлу: «01469@424610». Відповідно до відеофайла 01469@354610 час 00.40 год на запитання інспектора Управління чи останній вживав алкоголь, позивач відповів що так, вживав. Згідно п.п 30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місці встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір, розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткі позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством якщо номерні знаки не відповідають вимогам відповіді стандартів відповідно до п.п. 31.3 «в» ПДР України.

Крім того, щодо визнання дій інспектора протиправними, суд першої інстанції не наділений правом визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними. Тому, вимога позивача про визнання протиправними дії поліцейського не є прерогативою суду першої інстанції передбачених ст. 286 КАС України, через це - задоволенню не підлягає.

Відтак вважають, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення є обгрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. А тому просять відмовити повністю у задоволенні позову.

Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАО № 4540805 вбачається, що 26.07.2021р. о 00.10 год. на автодорозі Київ-Чоп 636 км. у с. Любинці Стрийського району Львівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» з номерним знаком закритим, іншими предметами чи забрудненим, що не дає змоги чітко визначити символи на відстані 20м., а саме з закріпленою на ньому світлодіодною лентою, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України від 02 липня 2015 року "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно підпунктом "в" п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м..

Так, ч. 6 ст. 121 КУпАП України передбачена відповідальність, зокрема за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Підпунктом 30.2 ПДР України, передбачено що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місці встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір, розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення задньої номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони

повинні бути чисті і достатньо освітлені. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством якщо номерні знаки не відповідають вимогам стандартів відповідно до п.п 31.3 «в» ПДР України.

Так згідно оглянуто в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на зауваження працівників поліції, чому на номерному знаку, містяться сторонні премети, останній відповів, що на його думку номерний знак був погано освітлений, а тому він наліпив на такий світлодіодну ленту, яку на місці події в присутності працівників поліції почав демонтовувати з номерного знаку належного йому автомобіля.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП та ст. 283 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, розглянувши справу орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення.

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів держав влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП)

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із закріпленого в ч. 4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляд справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як висновок, вичерпний перелік судових рішень наведених даною статтею КАС України підтверджує, що суд першої інстанції не наділений правом визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними. З огляду на вищенаведене, вимога позивача про визнання протиправними дії поліцейського Управління не є прерогативою суду першої інстанції передбачених ст. 286 КАС України, через це - задоволенню не підлягає. Отже, інспектор Управління який виніс постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматично режимі, виконував обов`язок покладений на поліцейського п. 2, 3, 5, 4, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Також, на думку суду, позивач, оскаржуючи спірну постанову, намагається створити умови, які б перешкоджали притягненню його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, так як встановлено, що 26.07.2021 р. відносно ОСОБА_1 було складено також протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, який є предметом розгляду в Сколівському районному суді Львівської області.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, суд приходить до висновку, що відповідачем надано достатньо доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП. А тому в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його необгрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 20, 47, 77, 90, 210-211,229, 241-246, 286 КАС України, ст. 293 КпАП України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Львівської області про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено - 17.11.2021

Головуючий суддя Н. М. Янів