Справа № 160/12459/21
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Командування Сил логістики Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Командування Сил логістики Збройних Сил України, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати п.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №268 від 08.07.2021 "Про результати службового розслідування" щодо підготовленого клопотання на Головнокомандувача Збройних Сил України для застосування до позивача дисциплінарного стягнення "пониження в посаді".
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що п.1 оскаржуваного наказу є протиправним та таким, що грубо порушує права позивача. Також, позивач зазначає, що обставини діяльності (бездіяльності), наслідки, ступінь вини, всебічно, повно та неупереджено не з`ясовані та не відповідають суворості дисциплінарного стягнення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від позивача до суду надійшли письмові пояснення, які обгрутовані доводами позовної заяви.
Від відповідача 04.10.2021 до суд надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуваним наказом до позивача не застосовано жодне із дисциплінарних стягнень, передбачених статтею 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Також, відповідач акцентує увагу на тому, що оскільки командир військової частини не мав повноважень на застосування до позивача дисциплінарного стягнення «пониження в посаді», то відповідачем прийнято рішення про підготовку відповідного клопотання про накладення дисциплінарного стягнення особою, яка має право накладати такі стягнення, а тому, на думку відповідача, він не допустив жодних порушень вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 03.02.2017 позивача було призначено на посаду начальника квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2021 №180 призначено службове розслідування з метою з`ясування обставин та причин, що призвели до виявлення порушень за результатами перевірки комісією Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення військової частини НОМЕР_1 окремих питань фінансово-господарської діяльності квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпро, за результатами якого складено Акт службового розслідування.
За висновками Акту службового розслідування, комісією запропоновано:
П.1 Акту за порушення статей 11, 16, 59 Статуту внутрішньої служби ЗС України, не дотримання нормативно-правових актів, які регламентують порядок списання та розробку нерухомого військового майна, пунктів 3.1.3, 3.1.9 наказу МО України №300 від 16.07.1997 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» в частині не здійснення постійного контролю за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням державних коштів, не вжиття необхідних заходів для запобігання їх нераціонального використання, пункту 8 Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпро, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2019 №278, в частині не здійснення квартино-експлуатаційного забезпечення, щодо проведення повного та якісного капітального ремонту військових об`єктів та не забезпечення ефективного використання бюджетних асигнувань за цим напрямом робіт, неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до численних порушень у веденні фінансово-господарської діяльності, слабку організацію роботи, щодо виконання заходів з капітального ремонту військових об`єктів у 2020 2021 роках, неефективні управлінські рішення щодо раціонального (економного) використання бюджетних коштів, незадовільну роботу із взяття юридичних та фінансових зобов`язань у 2021 році, начальнику КЕВ м.Дніпро підполковнику ОСОБА_2 , накласти дисциплінарне стягнення у вигляді «Суворої догани»;
П.4 Акту доручити начальнику управління персоналу Командування Сил логістики ЗС України у відповідності до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 10.04.2009 №170 доповісти пропозиції щодо можливості переміщення начальника КЕВ м.Дніпро підполковника ОСОБА_3 на іншу посаду у Збройних Силах України для подальшого проходження військової служби, яка не потребує прийняття складних та важливих управлінських рішень.
В подальшому, т.в.о командувача Сил логістики Збройних Сил України на адресу Головнокомандувача Збройних Сил України направлено лист, в якому зазначено: «ураховуючи, що начальник КЕВ м.Дніпро підполковник ОСОБА_4 не виправив своєї поведінки, продовжує вчиняти правопорушення, пропонується на зазначеного військовослужбовця накласти дисциплінарне стягнення «Пониження в посаді».
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів накладення на позивача дисциплінарного стягнення.
Вважаючи що наказом від 08.07.2021 №268 порушеного права позивача, останній звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статей 1, 2 та 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, який затверджено Законом України від 24.03.1999 №551, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна досягається шляхом, зокрема: особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих.
Статтею 6 даного Закону передбачено право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених законами та військовими статутами заходів примусу аж до арешту винного й притягнення його до кримінальної відповідальності.
У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення (стаття 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).
Відповідно до статті 48 Закону на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);
ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);
д) пониження в посаді;
е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);
є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);
ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Згідно зі статтею 83 Закону на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Статтею 84 Закону передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
У кожному випадку вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень вимог Закону України "Про запобігання корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.
Як визначено статтею 86 Закону якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
В той же час, статтею 100 Закону передбачено, що пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання.
Як встановлено судом, п.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2021 №268 «Про результати службового розслідування» було наказано підготувати клопотання до Головнокомандувача Збройних Сил України про накладення на позивача дисциплінарного стягнення «пониження в посаді».
В подальшому, відповідний лист направлено за належністю з пропозицією застосування дисциплінарного стягнення у виді «Пониження в посаді».
Суд зазначає, що позивачем до суду не надано доказів притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідно до положень Дисциплінарного статуту.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що оскаржуваний наказ, як акт індивідуальної дії, вичерпав свою дію шляхом направлення відповідного клопотання з пропозицією про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому його скасування до поновлення порушених на думку позивача його прав та інтересів не призведе.
Крім того, суд критично ставиться до висновків позивача про те, що його «піддано дисциплінарному стягненню у вигляді підготовленого клопотання про «пониження в посаді», оскільки притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснюється виключно шляхом видання відповідного наказу, а такого виду дисциплінарного стягнення як «підготовка клопотання про «пониження в посаді» Дисциплінарним статутом не передбачено.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №815/622/17 та від 12.02.2020 у справі №160/7402/18.
Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
В силу ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.
З огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Командування Сил логістики Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська