Справа № 522/20786/21
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/456/21
УХВАЛА

18 листопада 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у якій просить суд:

- поновити строк на оскарження постанови від 01.10.2021 № 251/21 у зв`язку з пропуском його з поважних причин;

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 01.10.2021 № 251/21 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

Ухвалою суду від 01.11.2021 адміністративний позов залишено без руху у зв`язку з тим, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними та потребують додаткового обґрунтування.

11.11.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про поновлення строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, у якій представник позивача обґрунтовує поважність причини пропуску строку тим, що позивач після отримання оскаржуваної постанови звернувся до некомпетентних юристів, які повідомили його про те, що строк на оскарження постанови становить 6 місяців. Отримавши дану інформацію ОСОБА_1 поїхала провідати рідну тітку, яка важко хворіє та немає більше ніяких родичів. Тому, оскільки позивач не будучи фахівцем в галузі права не могла звернутися до суду самостійно, а лише по приїзду скористалась допомогою адвоката. З огляду на вказані обставин позивач просила суд поновити їй строк на оскарження постанови відповідача від 01.10.2021 № 251/21.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що копію оскаржуваної постанови від 01.10.2021 № 251/21 позивачем отримано 15.10.2021, отже враховуючи положення ст. 286 КАС України строк на її оскарження сплив 25.10.2021. В період з 18.10.2021 по 23.10.2021 ОСОБА_1 перебувала за межами м. Одеси, а після приїзду 26.10.2021 уклала договір про надання правової допомоги та 28.10.2021 звернулася до суду з даним позовом.

Частиною 1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах і стимулює суд та учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.10.2019 у справі № 140/721/19 та від 24.02.2021 у справі № 540/2097/18.

Окрім того, суд вважає за необхідне зауважити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Суд у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Судом встановлено, що доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. Зокрема, позивачем не надано доказів звернення до «Юридичної клініки» та надання їй недостовірної інформації щодо строків оскарження. Крім того, позивач не була позбавлена права звернутися до іншого спеціаліста в галузі права. Надані позивачем виписки з розрахунку її банківською карткою підтверджують проведення розрахунків її банківською карткою НОМЕР_1 в магазинах та ресторані на території Західної України та не підтверджують доводів позивача про те, що вона з 18-23.10.2021 перебувала поза межами м. Одеси та відвідувала хвору родичку.

Водночас суд акцентує, що згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Так, у рішенні "Меньшикова проти України" від 08.04.2010 (заява №377/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що "право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashmgdane v the United Kingdom) від 28.05.1985, п. 57, серія А, № 93).

З огляду на викладене, пропуск строку звернення до суду для оскарження постанови відповідача від 01.10.2021 № 251/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників вільного волевиявлення позивача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом не є поважними, а відтак позовну заяву слід повернути.

Керуючись ст.ст. 123, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 286, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до П`ятого апеляційного суду м. Одеси.

Суддя І.А. Павлик