Справа № 440/12481/21
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/12481/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Полтавського апеляційного суду до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А., Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2021 року Полтавський апеляційний суд звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови від 16.09.2021 ВП № 65291636 про накладення штрафу в сумі 5100 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.10.2021 відстрочено Полтавському апеляційному суду сплату судового збору за подання цього адміністративного позову до ухвалення рішення у справі; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/12481/21 за позовом Полтавського апеляційного суду до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. про визнання дій протиправними та скасування постанови; призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні); залучено до участі у справі в якості другого відповідача Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що вважає постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. від 16.09.2021 ВП № 65291636 незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Згідно затвердженого ДСА України Паспорту бюджетної програми на 2021 рік для забезпечення здійснення правосуддя Полтавським апеляційним судом відкрита програма 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя». Відповідно до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333, виплати на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством, передбачаються за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2730 «Інші виплати населенню». Разом з тим добровільне виконання судового рішення за відкритою бюджетною програмою Полтавського апеляційного суду неможливе через відсутність бюджетних асигнувань

15.11.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема зазначив, що Законом прямо передбачені повноваження державного виконавця на винесення постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення, які встановлені з метою здійснення достатніх дій для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов. Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що при прийнятті спірної постанови, жодного порушення Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем не вчинено, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Третя особа не скористалась своїм правом на подання пояснень, хоча про відкриття провадження у справі та можливість подання письмових пояснень повідомлялась в порядку визначеному ч. 1 ст.268 КАС України, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2020 частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Полтавського апеляційного суду щодо нарахування та виплати судді ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Зобов`язано Полтавський апеляційний суд провести перерахунок суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звернення рішення до негайного виконання відмовлено.

Постановою державного виконавця від 27.04.2021 (ВП № 65291636) на підставі виконавчого листа № 440/6008/20 виданого Полтавським окружним адміністративним судом 14.04.2021, відповідно до якого зобов`язано Полтавський апеляційний суд провести перерахунок суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів відкрито виконавче провадження. Полтавському апеляційному суду встановлено десятиденний строк для виконання рішення суду.

16.09.2021 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. винесено постанову ВП № 65291636 про накладення штрафу в сумі 5100 грн. у зв`язку з не виконанням рішення суду.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII)виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Як визначено п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

На підставі ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

На підставі ч.1 ст.75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, накладення штрафу на боржника державним виконавцем можливо тільки за відсутності поважних причин невиконання рішення. Поважними, в розумінні наведених норм Закону, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Отже, якщо рішення не виконується, державний виконавець в разі зазначення причин невиконання боржником зобов`язаний проаналізувати вказані причини на предмет їх поважності. Лише після аналізу вказаних боржником причин та встановлення відсутності їх поважності у державного виконавця виникають підстави для накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення.

Позивач обґрунтовує поважність причин невиконання судового рішення відсутністю відповідних бюджетних асигнувань з боку розпорядника коштів, не зважаючи на відповідні звернення про виділення відповідних коштів. Однак здійснити відповідні виплати Полтавський апеляційний суд не має можливості оскільки відсутні бюджетні призначення.

Постановою КМУ від 03 серпня 2011 року №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі Порядок).

Пункт 25 Порядку передбачає, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Таким чином, судові рішення, які передбачають виплату на користь суддів коштів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Суд звертає увагу, що Полтавським апеляційним судом проведено розрахунок суми, яка підлягає виплаті стягувачу, що підтверджується відповідною довідкою.

Окрім того, суд враховує, що для забезпечення виконання Постанови державного виконавця Яковенка В.А. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.04.2021 Полтавський апеляційний суд, як розпорядник бюджетних коштів другого рівня звернувся до Державної судової адміністрації України, як головного розпорядника бюджетних коштів з проханням виділення бюджетних призначень за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» в сумі 431942,86 грн. для проведення відповідних виплат судді Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1 . Звернення також стосувалось виділення додаткових бюджетних призначень за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» для забезпечення виплат відповідно до постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 65291636 від 27.04.2021 в сумі 208,26 грн. та постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 65291636 від 27.04.2021 в сумі 24000,00 грн. Про що повідомлено державного виконавця Яковенка В.А. листом від 26.05.2021 № 4.6-30/ЕП-378/21вих.

За результатами розгляду звернення Державна судова адміністрація України повідомила, що судове рішення, яке набрало законної сили, у добровільному порядку можливо виконати за бюджетною програмою 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» у межах наявних бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом.

Згідно затвердженого ДСА України Паспорту бюджетної програми на 2021 рік для забезпечення здійснення правосуддя Полтавським апеляційним судом відкрита програма 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя». Відповідно до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333, виплати на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством, передбачаються за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2730 «Інші виплати населенню». Разом з тим, добровільне виконання судового рішення за відкритою бюджетною програмою Полтавського апеляційного суду неможливе через відсутність бюджетних асигнувань.

Крім того, Державною судовою адміністрацією України роз`яснено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, яким визначається механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Таким чином, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/6008/20, позивачем було здійснено всі залежні від нього дії для виконання судового рішення.

Також судом встановлено, що позивач повідомляв відповідача, що виконання судового рішення здійснюється виключно в порядку, передбаченому чинним законодавством України, інших наявних способів, які б могли бути спрямовані на виконання рішення суду, у боржника відсутні. Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідач, відповідно до статей 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження» та фактичних обставин, а саме: зазначення боржником на його думку поважних причин невиконання судового рішення, повинен був проаналізувати вказані боржником причини, і лише після встановлення неповажності вказаних причин мав право накладати штраф.

Суд зазначає, що в оскаржуваній постанові не міститься аналізу вказаних боржником причин невиконання рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, виходячи з положень статті 9 КАСУ, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. від 16.09.2021 ВП № 65291636 про накладення штрафу в сумі 5100 грн, яка винесена без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а відтак позовні вимоги Полтавського апеляційного суду підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Полтавського апеляційного суду (вул. Соборності, 18, м. Полтава, 36000, ) до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А., Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького 13, м. Київ, 01001, ), третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенко В.А. від 16.09.2021 ВП № 65291636 про накладення штрафу в сумі 5100 грн.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Головуючий суддя А.Б. Головко