Справа № 240/2222/21
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2222/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Роман Миколайович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

18 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач 15.02.2021 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови йому у переведенні на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести його на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889- VIII з 05.11.2020;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати у десятиденний строк, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання рішення суду.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 позов задоволено повністю.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ з 05.11.2020.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи положення статтей 25, 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993, пункту 8, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, строкова військова служба в Збройних Силах Союзу ССР у період з 06.05.1976 по 08.05.1978 тривалістю 2 роки 0 місяців 3 дні та безперервна робота в органах та установах на посадах, віднесених до державної служби у період з 27.01.1998 по 01.05.2016 тривалістю 18 років 2 місяці 29 днів підлягає зарахуванню до стажу державної служби, що складає загалом більше ніж 20 років дає позивачу право переходу на інший вид пенсії відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII. Відтак відповідачем не доведено правомірність відмови у переведенні позивача на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу".

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивач не має права на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби, віку та відсутністю необхідних документів та довідок про стаж та заробітну плату.

Також вказано, що позивач звільнений з посади голови Любарської районної державної адміністрації 06.02.2018. При цьому посада голови місцевої державної адміністрації з 23.01.2018 не відноситься до посад державної служби.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 06.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.09.2021 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно з п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно наданих позивачем документів та записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 працював:

- 01.09.1975 по 30.04.1976 - період навчання;

- 06.05.1976 по 08.05.1978 - військова служба;

- 20.08.1978 по 30.11.1979 - період роботи в ДГ "Нова перемога";

- 01.09.1980 по 31.01.1985 - період навчання;

- 21.02.1985 по 26.01.1998 - період роботи в КСП "Іскра";

- 27.01.1998 по 29.07.1998 - головний агроном Любарського районного управління сільськогосподарського і продовольства;

- 30.07.1998 по 01.07.2000 - головний агроном Любарського управління аропромислового комплексу райдержадміністрації;

- 02.07.2000 по 06.11.2001 - начальник відділу виробництва та переробки с/г продукції Любарського районного управління сільського господарства і продовольства;

- 07.11.2001 по 28.07.2005 - перший заступник по виробництву Любарського управління сільського господарства і продовольства;

- 29.07.2005 по 01.02.2006 - заступник начальника управління, начальник відділу організації виробництва та інженерно-технічного забезпечення управління агропромислового розвитку Любарської райдержадміністрації;

- 02.02.2006 по 08.07.2010 - заступник начальника управління, начальник відділу організації виробництва, переробки та маркетингу сільськогосподарської продукції управління агропромислового розвитку Любарської райдержадміністрації;

- 09.07.2010 по 14.09.2011 - начальник управління агропромислового розвитку Любарської райдержадміністрації;

- 15.09.2011 по 03.02.2012 - начальник відділу організації виробництва, переробки та маркетингу сільськогосподарської продукції управління агропромислового розвитку Любарської райдержадміністрації;

- 04.02.2012 по 17.03.2015 - начальник управління агропромислового розвитку Любарської райдержадміністрації;

- 18.03.2015 по 30.03.2016 - перший заступник голови Любарської райдержадміністрації;

- 31.03.2016 - 30.09.2020 - голова Любарської РДА.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.11.2020 про переведення призначеної йому пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідач листом від 27.11.2020 №0600-0306-8/68491 повідомив позивача про відмову у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Відмовляючи у переведенні на інший вид пенсії, відповідач виходив з того, що позивач немає відповідного стажу, що дає право на призначення пенсії згідно і Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII. Також вказано, що у зв`язку з набуттям чинності Закону України від 09.11.2017 №2190-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань проходження державної служби", посада голови місцевої державної адміністрації з 23.01.2018 не відноситься до посад державної служби.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним та безпідставним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, оплати праці державних службовців встановлені Законом України "Про державну службу".

01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статі 37 Закону №3723-XII, але за умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З огляду на зміст зазначених норм чинного законодавства, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Після набрання чинності Законом №889-VIII - 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постановах від 02.04.2020 у справі № 687/545/17, від 22.05.2020 у справі №263/9612/16-а, від 12.04.2021 у справі №591/3924/16-а та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18.

Щодо не зарахування до стажу державної служби періодів роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, у даному випадку, слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283).

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Так, абзацом 13 пункту 2 Порядку № 283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно п. 4 Порядку № 283 обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Крім того пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Стаття 14 Закону № 2493-III встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад; сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, посада голови районної державної адміністрації, відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", пункту 2 Порядку № 283 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.

Вказане спростовує доводи скаржника про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Крім того судом першої інстанції вірно враховано висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26.09.2019 за результатом розгляду справи №№530/1812/16-а де вказано, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Стосовно зарахування до стажу державної служби проходження позивачем військової служби, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII військова служба зараховується до стажу роботи незалежно від місця її проходження.

Положеннями ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з п.1 ст.8 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 встановлено, що до стажу державної служби включаються, зокрема, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Отже час проходження військової служби зараховується громадянам до загального трудового стажу, до стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно матеріалів справи у період з 06.05.1976 по 08.05.1978 позивач проходив службу в Збройних Силах Союзу ССР. Відтак, період проходження позивачем військової служби підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що строкова військова служба в Збройних Силах Союзу ССР у період з 06.05.1976 по 08.05.1978 тривалістю 2 роки 0 місяців 3 дні та безперервна робота в органах та установах на посадах, віднесених до державної служби у період з 27.01.1998 по 01.05.2016 тривалістю 18 років 2 місяці 29 днів підлягає зарахуванню до стажу державної служби, що складає загалом більше ніж 20 років дає позивачу право переходу на інший вид пенсії відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Таким чином наявні правові підстави для задоволення позову шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ з 05.11.2020.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для зміни розподілу судових витрат немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.