Справа № 640/9471/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Київ № 640/9471/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не протиправними щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017, 2018 та 2019 роки, починаючи з моменту звернення, а саме з 25.02.2020р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017, 2018 та 2019 роки, починаючи з моменту звернення, а саме з 25.02.2020р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в межах спірних правовідносин мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення на іншу пенсію за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Більше того, з огляду на те, що за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач вперше звернувся у 2020 році, а тому відповідач зобов`язаний призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме 2017р.-2019р.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та з 2000р. позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

25.02.2020р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вищезазначену пенсію позивачу призначено, однак, при її обчисленні було застосовано показник середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки.

З огляду на вищевикладене, 27.02.2020р. позивач через представника звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017-2019 роки відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивача повідомлено про те, що відповідно до постанови КМУ від 20.02.2019р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» та ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивача з 25.02.2020р. відповідно до його заяви переведено на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відтак при її обчисленні застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні в розмірі 4 404, 35 грн., з огляду на що, підстави для врахування при обчисленні розміру пенсії показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки, відсутні.

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон №1058-IV.

За змістом частини першої статті 9 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим, позивачу з 2000 року була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Такий вид пенсії не передбачений Законом №1058-IV та не є однією з форм пенсійного забезпечення, визначених цим Законом.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає умови пенсійного забезпечення для окремої категорії осіб.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до абзацу 4 частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Положеннями частини третьої статті 45 зазначеного Закону передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частини першої статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до положень частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої саме цим Законом, на інший.

Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, позивач 25.02.2020р. звертався до відповідача із заявою про призначення іншої пенсії (за віком) за іншим законом, аніж була йому призначена у 2000 році.

Під час розгляду та вирішення справи суд враховує, що порядок застосування абзацу 2 частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо особи, яка отримувала пенсії, призначену відповідно до іншого закону, у подальшому подала заяву про призначення пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», був викладений у постановах Верховного Суду від 12 липня 2019 року у справі №497/2156/16-а, від 24 липня 2019 року у справі № 266/3680/16-а, від 15 серпня 2019 року у справі № 211/5907/16-а, від 13 лютого 2020 року у справі № 263/3478/17, від 17 липня 2020 року у справі № 335/13894/16-а.

Зміст правового висновку Верховного Суду, викладеного у вказаних постановах, полягає у тому, що частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» / Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які передбачають інші підстави та порядок призначення пенсії. Показник середньої заробітної плати при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії в силу вказаних законів не застосовувався. За призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше.

Верховний Суд дійшов до висновку, що за вказаних обставин застосування частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованим.

Зазначені правові висновки були сформульовані під час розгляду справ за позовними заявами осіб, які отримували пенсію за законами України «Про пенсійне забезпечення» та «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи вищевикладене, посилання відповідача на частину третю статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як на підставу для висновку про те, що позивач не має права на розрахунок заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії із урахуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2017-2019 роки, є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 77, 122, 123, 139, 242, 243, 251, 255 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не протиправними щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017, 2018 та 2019 роки, починаючи з моменту звернення, а саме з 25.02.2020р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017, 2018 та 2019 роки, починаючи з моменту звернення, а саме з 25.02.2020р.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська