Справа № 560/10025/21
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Розсошанської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Розсошанської сільської ради, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 10-ї сесії №51 від 09.07.2021 Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність гр. ОСОБА_1 " щодо відмови гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов`язати Розсошанську сільську раду Хмельницького району Хмельницької області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 кадастровий номер :04:035:0106 площею 1,0000 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Перегінка Яромолинецького району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що спірним рішення їй відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з не наданням оригіналу проекту землеустрою. На думку позивачки, таке рішення є протиправним, оскільки зазначена в ньому підстава для відмови не відповідає вимогам Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Крім того, відповідач неодноразово протягом 2021 року відмовляв у затвердженні проекту землеустрою, але в кожній відмові зазначав інші підстави, ніж в попередніх.

До суду надійшли письмові пояснення, в яких відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що на час розгляду сесією ради заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Розсошанській сільській раді позивачкою, всупереч вимог законодавства, надано не було. Фактично це і є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На думку відповідача, Розсошанська сільська рада була позбавлена можливості перевірити проект землеустрою на відповідність вимогам чинного законодавства, прийнятих відповідно до нього нормативно - правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Вказує, що надані позивачкою документи були недостатніми для прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Згідно з частиною 1 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

За змістом письмових пояснень, які надійшли до суду від відповідача слідує, що вони відповідають вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, містять мотиви та підстави, з яких відповідач заперечує проти позову. Тому, на думку суду, вказані письмові пояснення є відзивом.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 суддею Лабань Г.В. відкрито провадження в адміністративній справі №560/10025/21, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.09.2021 справу №560/10025/21 прийнято до провадження судді Фелонюк Д.Л.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 звернулася до Скаржинецької сільської ради з заявою від 15.09.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах категорії - землі сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства з подальшою передачею її у власність.

Рішенням Скаржинецької сільської ради від 06.10.2020 №2.18 "Про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 " надано дозвіл позивачці на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,0 га, для ведення особистого селянського господарства.

Після отримання зазначеного рішення позивачкою замовлено в ТОВ ЕКФ "Власна справа" розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Після його виготовлення земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :04:035:0106, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.10.2020 №НВ-020.

ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою від 15.02.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :04:035:0106.

Рішенням Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.04.2021 №09 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність гр. ОСОБА_1 " відмовлено позивачці у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :04:035:0106 площею 1,0000 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Перегінка Ярмолинецького району Хмельницької області в зв`язку з ненаданням оригіналів документів "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки".

Позивачка звернулася до відповідача з заявою від 23.04.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:035:0106, яка розташована в селі Перегінка Ярмолинецького району Хмельницької області, з подальшою передачею її у власність.

За змістом Витягу з протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин, будівництва, архітектури та просторового планування с. Розсоша від 24.06.2021 15.00 год. за результатами голосування рекомендовано відмовити в задоволенні заяви позивачки у зв`язку з не наданням оригіналу проекту землеустрою.

Рішенням десятої сесії VIII скликання Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.07.2021 №51 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність гр. ОСОБА_1 " відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :04:035:0106 площею 1,0000 га - для ведення особистого селянського господарства в с. Перегінка Ярмолинецького району Хмельницької області. У рішенні зазначено, що враховано рекомендації комісії з питань земельних відносин, будівництва, архітектури та просторового планування.

Позивачка, вважаючи порушеними її права, звернулася з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частинами 1 - 3 статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань стосовно передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Зокрема, приписами частини 1 статті 122 ЗК України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Зі змісту викладеного слідує, що законодавством встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони визначають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Суд зазначає, що станом на час звернення позивачки з заявами від 15.09.2020, від 15.02.2021 та від 23.04.2021, чинними були норми частини 8 статті 118 ЗК України, якими було визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини 5 статті 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Як встановив суд, на момент звернення позивачки до відповідача з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідний проект землеустрою був погоджений відділом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області (висновок про розгляд документації із землеустрою №22390/88-20 від 26.10.2020).

Зі змісту норм, чинних на час звернення позивачки з заявами від 15.09.2020, від 15.02.2021 та від 23.04.2021 і виготовлення документації із землеустрою, слідує, що законом визначався певний алгоритм та етапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Відповідно до приписів частини 8 статті 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Отже, за змістом наведених норм ЗК України підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою норми статті 118 ЗК України не містять. При цьому, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

За змістом пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Положеннями частини 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Виходячи з наведеного вище, рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою належить до виключних повноважень сільської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Як встановив суд, спірне рішення не містить законодавчо визначених підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою. Більш того, у ньому взагалі не міститься обґрунтування та чіткого зазначення підстави його прийняття. Як наслідок, оскаржене рішення є протиправним та його належить скасувати, а позов у цій частині позовних вимог слід задовольнити.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Отже позовна вимога зобов`язального характеру, з врахуванням пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому, не належить задоволенню.

Водночас, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивачки є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:035:0106, яка розташована в селі Перегінка Ярмолинецького району Хмельницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 у справі №620/1116/20.

Позивачка сплатила судовий збір у розмірі 908,00 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.07.2021 №51 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність гр. ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Розсошанську сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:035:0106, яка розташована в селі Перегінка Ярмолинецького району Хмельницької області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Розсошанської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Розсошанська сільська рада (вул. Центральна буд. 4, с. Розсоша, Хмельницький район, Хмельницька область, 31362 , код ЄДРПОУ - 04402899)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк