Справа № 640/9861/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9861/20
УХВАЛА

16 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву про самовідвід головуючого - судді Парінова А.Б. та члена колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду - судді Беспалова О.О., від участі у розгляді апеляційної скарги Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Державної податкової служби України, Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» з позовом до Державної податкової служби України (надалі - відповідач 1, ДПС України), Офісу великих платників податків ДПС (відповідач 2, правонаступник - Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків), в якому просило суд: визнати нечинним рішення Державної податкової служби України № 6013/6/99-00-08-05-05-06 від 17.02.2020 року з 21.02.2020; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення (форма "Ш") Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 15.01.2020 № та від 15.01.2020 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариством своєчасно та в повному обсязі було сплачено задекларовані показники, які зазначені були в податкових деклараціях за березень 2017 року, за лютий 2019 року, за березень 2019 року. За квітень 2019 року. Також, позивач зазначає, що при поданні уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань за січень 2019 року, лютий 2019 року, квітень 2019 року було сплачено податкові зобов`язання та штраф.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, відповідно до змісту яких останній, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в даній частині.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 серпня 2021 року для розгляду вказаної апеляційної скарги в адміністративній справі №640/9861/20 визначено наступний склад суду: головуючий суддя: Парінов А.Б., судді: Беспалов О.О., Грибан І.О.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Під час розгляду апеляційної скарги та матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що складом суду (головуючий суддя: Парінов А.Б., суддів: Беспалова О.О., Лічевецького І.О.), розглядалася справа за №640/8980/19, за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними дії відповідача щодо внесення до електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС, ведення яких здійснюється відповідачем, інформації про наявність у ПАТ "Укрнафта" грошового зобов`язання на підставі податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 № , що є скасованим; зобов`язати відповідача виключити з електронного кабінету, інтегрованої картки та інших інформаційних систем ДФС, внесення податкової інформації до яких здійснюється відповідачем, інформацію про наявність у Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2018 № , що є скасованим, та інформацію про пеню, нараховану за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання, оформленого податковим повідомленням-рішенням від 04.07.2018 № .

При цьому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року по справі № 640/8980/19, апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби та Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів встановлено, що під час прийняття рішення по справі №640/9861/20, судом першої інстанції взято до уваги висновки, які викладені в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року по справі № 640/8980/19.

До початку розгляду справи по суті, головуючим суддею: Паріновим А.Б. та членом колегії суддів - суддею Беспаловим О.О. заявлено самовідводи, які обґрунтовані наявністю обставин, які можуть викликати сумнів у об`єктивності та неупередженості суддів при розгляді даної адміністративної справи.

Розглянувши вказану заяву суддів про самовідвід, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

До початку апеляційного розгляду даної справи, колегією суддів встановлено, що вказаними суддями вже розглядалась апеляційна скарга позивача на судове рішення суду першої інстанції у даній справі, а також неодноразово розглядались інші заяви позивача у даній справі, у задоволенні яких позивачу було відмовлено.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Враховуючи, що існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр, судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися, але й виглядати таким, що здійснюється". На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до частини першої статті 35 КАС України (далі - КАС) справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Аналіз вищезазначеної норми дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з цією нормою унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявними в учасника судового розгляду викликаного певними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Частиною першою статті 39 КАС передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З огляду на вказані обставини, з метою забезпечення найважливіших гарантій здійснення правосуддя та уникнення існування будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у неупередженості та безсторонності суддів Парінова А.Б. та Беспалова О.О. чи будь-яких інших сумнівів в об`єктивному вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені головуючим суддею Паріновим А.Б. та членом колегії суддів - суддею Беспаловим О.О. самовідводи належить задовольнити та відвести їх від розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 243, 248, 321, 325, 328 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючий суддя: Парінов А.Б., судді: Беспалова О.О. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючий суддя: Парінов А.Б., суддя: Беспалов О.О. від участі у розгляді апеляційної скарги Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2021 року по справі № 640/9861/20.

Справу № 640/9861/20 передати для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан