Справа № 640/20382/21
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 листопада 2021 року 14:58 № 640/20382/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., за участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську

про стягнення заробітної плати

за участі представників сторін:

позивач - ОСОБА_1,

від відповідача - Ковальова А.Г.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (далі - відповідач), в якому просить: стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на користь ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату за період з січня 2019 року по жовтень 2019 року у сумі 44 592 (сорок чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві) грн. 39 коп. на підставі статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2019 року складає 1921 гривня; стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на користь ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату за період з січня 2021 року по березень 2021 року у сумі 6 970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 37 коп. на підставі статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період роботи з січня 2019 року по грудень 2019 року, а також з січня 2021 року по березень 2021 року, відповідачем всупереч статті 20 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», посадовий оклад позивачу встановлено у меншому розмірі, ніж визначено у наведених законодавчих положеннях, зокрема, відповідачем протиправно враховано пункт 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», яким встановлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01січня 2018 року - 1762,00 грн. (на думку позивача повинен становити 1921,00 грн.). Крім того, відповідачем протиправно враховано положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» про те, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня становить 2102,00 грн. (на думку позивача повинен становити 2270,00 грн.). Тому позивач вважає, що у відповідача виникла заборгованість із виплати частини заробітної плати перед нею, чим порушено право позивача на оплату праці.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Відповідач у відзиві на позов заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що згідно штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 2019 рік, затвердженому наказом директора Державного бюро розслідувань №4ДСК від 31 січня 2019 року, посадовий оклад позивача складав 35240,00 грн., що повністю узгоджується із Законом України «Про Державне бюро розслідувань» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», оскільки пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн. Згідно штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську на 2021 рік, затвердженому наказом директора Державного бюро розслідувань від 20 жовтня 2020 року №199ДСК, посадовий оклад слідчих, як осіб рядового та начальницького складу складає 42040,00 грн., що повністю узгоджується із Законом України «Про Державне бюро розслідувань» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», оскільки статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня становить 2102,00 грн.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якого вона вважає, що доводи відповідача у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 02 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засідання позивач наполягала на задавнені позову, представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 18 грудня 2018 року №59-ос позивача призначено на посаду слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Наказом директора Державного бюро розслідувань від 31 січня 2019 року №4ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на 2019 рік» затверджено та введено в дію штатний розпис Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на 2019 рік та встановлено посадовий оклад слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, - 35240,00 грн.

Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 07 червня 2019 року №42-ос позивача переведено на посаду слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташовало у місті Краматорську з 20 червня 2019 року.

Наказом директора Державного бюро розслідувань від 06 лютого 2020 року №13ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на 2020 рік» затверджено та введено в дію штатний розпис Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на 2020 рік. Визнано таким, що втратив чинність наказ Державного бюро розслідувань від 04 березня 2019 року №28ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську»

Відповідно до зазначеного наказу посадовий оклад слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, складав 42040,00 гривен.

Наказом в. о. директора Державного бюро розслідувань від 20 жовтня 2020 року №199ДСК «Про затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську», зокрема, затверджено зміни до штатного розпису на 2020 рік №5 Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, які введено в дію з 01 лютого 2021 року.

Відповідно до затверджених змін до штатного розпису на 2020 рік №5 Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, посадовий оклад слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, складав 42040,00 грн.

Наказом в. о. директора Державного бюро розслідувань від 30 грудня 2020 року №303ДСК «Про затвердження змін до наказів Державного бюро розслідувань» у пункті 4 наказу Державного бюро розслідувань від 20 жовтня 2020 року №199ДСК «Про затвердження змін до штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську» словосполучення «з 01 лютого 2021 року» замінено на словосполучення «з 01 березня 2021 року».

Наказом в. о. директора Державного бюро розслідувань від 25 січня 2021 року №47ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на 2021 рік» затверджено та введено в дію штатний розпис Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, на 2021 рік.

Відповідно до зазначеного наказу посадовий оклад слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, складав 42040,00 грн.

Наказом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 26 лютого 2021 року №37-ос позивача звільнено з посади слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташовало у місті Краматорську з 01 березня 2021 року.

Незгода позивача із визначенням розміру заробітної плати за період з січня 2019 року по жовтень 2019 року та за період з січня 2021 року по березень 2021 року зумовила звернення до суду з даним позовом.

Нормами статті 20 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12 листопада 2015 року №794-VIII (далі - Закон №794-VIII) врегульовано питання грошового забезпечення та оплати праці працівників Державного бюро розслідувань.

Так, відповідно до частини 3 статті 20 Закону №794-VIII заробітна плата працівників Державного бюро розслідувань складається з: 1) посадового окладу; 2) доплати за вислугу років; 3) доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; 4) доплати за спеціальне звання або ранг державного службовця; 5) доплати за науковий ступінь.

Розмір премії не може перевищувати 30 відсотків посадового окладу працівника Державного бюро розслідувань.

Пунктом 6 частини 4 статті 20 Закону №794-VIII установлюються такі посадові оклади працівників Державного бюро розслідувань відповідно до розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року: слідчий, дізнавач, оперуповноважений органу Державного бюро розслідувань - 20.

Суд зазначає, що спеціальним Законом №794-VIII визначено складові заробітної плати працівників Державного бюро розслідувань, яка, серед іншого, в даному випадку складається з посадового окладу у розмірі 20 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Однак, норма пункту 6 частини 4 статті 20 Закону №794-VIII є бланкетною, оскільки встановлює лише кількість прожиткових мінімумів для обчислення базового розміру посадового окладу слідчого, дізнавача або оперуповноваженого органу Державного бюро розслідувань (20), але не встановлює самого розміру прожиткового мінімуму, який необхідний для цього.

У зв`язку з цим, для встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року необхідно звернутися до іншого закону, який встановлює такий розмір прожиткового мінімуму при визначенні базового розміру посадового окладу слідчого, дізнавача або оперуповноваженого органу Державного бюро розслідувань.

Отже іншими законами, з огляду на спірні періоди, є положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Так, відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Разом з тим, згідно з пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року, який відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» становить 1762 грн.

Крім того, відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень.

Суд враховує, що за наявності в спеціальному законі (який встановлює конкретні розміри прожиткового мінімуму на 1 січня календарного року) спеціальної норми щодо розміру прожиткового мінімуму для визначення базового розміру посадового окладу слідчого, дізнавача або оперуповноваженого органу Державного бюро розслідувань, відповідач не вправі був застосовувати загальну норму щодо розміру прожиткового мінімуму для (всіх інших) працездатних осіб, навіть якщо розмір прожиткового мінімуму в загальній нормі більший за розмір прожиткового мінімуму в спеціальній нормі.

Аналіз такого правового регулювання дає підстави для висновку про те, що законодавець чітко передбачив, що для визначення посадових окладів слідчого, дізнавача або оперуповноваженого органу Державного бюро розслідувань застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу, установлений на 01 січня відповідного календарного року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач нараховував та виплачував заробітну плату позивачу відповідно до Закону №794-VIII у період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року, виходячи з посадового окладу 35240,00 грн. (1762,00 грн. х 20), який обраховував з урахуванням положень пункту 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», а у період з 01 січня 2021 року по 01 березня 2021 року - 42040,00 грн. (2102,00 грн. х 20), який обраховував з урахуванням положень пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Суд зауважує, що відповідними законами про державний бюджет законодавцем конкретизовано перелік працездатних осіб та встановлено окремі розміри прожиткового мінімуму для суддів, прокурорів окружної прокуратури та працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, що у спірному випадку (для суддів) не суперечить Конституції України та Закон №794-VIII.

Суд зауважує, що пункт 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» є чинними та не визнані Конституційний судом України не конституційними, а тому підстави для їх незастосування відповідачем були відсутні.

Таким чином, застосовуючи норми пункту 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та положень пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» в частині встановлення розміру прожиткового мінімуму, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу слідчого, дізнавача або оперуповноваженого органу Державного бюро розслідувань, відповідач діяв відповідно до вимог чинного у цей період законодавства.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено наявності правових підстав для доплати заробітної плати, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-243, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко

Повний текст рішення виготовлено 16 листопада 2021 року