Справа № 420/12892/21
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Зеленогірської селищної ради, прийняте на IX сесії VIII скликання №520-VIII від 30 червня 2021 року стосовно відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, у власність безоплатно для ведення особистого селянського господарства, в зв`язку з тим, що дана земельна ділянка, відповідно до рішення Зеленогірської селищної ради №260-VIII від 11 березня 2021 року, включена до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельному аукціоні;

- визнати протиправним та скасувати рішення Зеленогірської селищної ради прийняте на VI сесії VIII скликання Зеленогірської селищної ради №260-VIII від 11 березня 2021 року, в частині включення до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельному аукціоні, земельної ділянки, щодо якої ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, у власність безоплатно для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Зеленогірської ОТГ (Ясенівській старостинський округ) Любашівського району Одеської області, згідно з графічним матеріалом;

- зобов`язати Зеленогірську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Зеленогірської ОТГ (Ясенівській старостинський округ) Любашівського району Одеської області, згідно з графічним матеріалом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Зеленогірською селищною радою на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року у справі №420/893/21 були розглянуті його заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та прийнято рішення від 30.06.2021 року №520-VIII, яким йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Підставою відмови було зазначено про включення бажаної позивачем земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами.

Однак позивач не погоджується із зазначеним рішенням та вважає його протиправним, оскільки, на думку ОСОБА_1 , воно не ґрунтується на вимогах закону та не містить підстав для відмови у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою, передбачених ст.118 Земельного Кодексу України.

Також позивач зазначає, що відповідач не мав підстав для прийняття рішення №260-VIII від 11.03.2021 року та внесення бажаної ним земельної ділянки, щодо якої він звертався із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, оскільки таке рішення порушує його право на отримання зазначеної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 20.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Зеленогірської селищної ради було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

25.10.2021 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, та зазначає, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року у справі №420/893/21 були розглянуті заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Водночас рішенням від 30.06.2021 року №520-VIII, позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав включення вказаної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами. Так, зокрема, рішенням Зеленогірської селищної ради №260-VIII від 11 березня 2021 року було здійснено організаційні заходи щодо підготовки документів (лотів) до продажу на земельних торгах права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, серед яких наявна бажана позивачем земельна ділянка. За таких умов, відповідач стверджує, що прийняті ним рішення є законними та такими, що не підлягають скасуванню.

29.10.2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, заперечення на яку відповідачем надано не було.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 19.06.2020 року, 18.08.2020 року, 02.11.2020 року та 15.12.2020 року звертався до Зеленогірської селищної ради із заявами про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,00 га, із земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться у власності Зеленогірської ОТГ Любашівського району Одеської області за межами населених пунктів.

До поданих заяв позивачем було додано копії наступних документів: паспорт громадянина України; ідентифікаційний код; графічні матеріали/копію викопіювання земельної ділянки.

Водночас відповідачем жодних рішень за результатами розгляду вищевказаних заяв прийнято не було, з огляду на що ОСОБА_1 звернувся із адміністративними позовом до суду в межах адміністративної справи №420/893/21.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року по справі №420/893/21, яке набрало законної сили 25.05.2021 року, було визнано протиправною бездіяльність Зеленогірської селищної ради щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 від 19.06.2020 року, 18.08.2020 року, 02.11.2020 року та 15.12.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Зеленогірської ОТГ Любашівського району Одеської області.

Зобов`язано Зеленогірську селищну раду розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Зеленогірської ОТГ Любашівського району Одеської області в порядку і в строки, встановлені Земельним кодексом України, та за результатами розгляду заяв прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у його наданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 року у справі №420/893/21 відповідачем було розглянуто заяви ОСОБА_1 від 19.06.2020 року, 18.08.2020 року, 02.11.2020 року та 15.12.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийнято рішення №520-VIII від 30.06.2021 року, яким позивачу було відмовлено у наданні такого дозволу, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка , відповідно до рішення Зеленогірської селищної ради від 11 березня 2021 року №260-VIII, включена до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельному аукціоні.

Також судом встановлено, що 11 березня 2021 року Зеленогірською селищною радою VI сесії VIII скликання було прийнято рішення №260-VIII «Про організаційні заходи щодо підготовки документів (лотів) до продажу на земельних торгах права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності, які раніше перебували у власності колективних сільськогосподарських підприємств».

Відповідно до зазначеного рішення постановлено, зокрема:

- визначити перелік земельних ділянок комунальної власності право оренди на які пропонується виставити на земельні торги окремими лотами, згідно з додатком № 1 до цього рішення;

- надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, які раніше перебували у власності колективних сільськогосподарських підприємств, відповідно до додатку № 2 до цього рішення;

- укласти з відповідною землевпорядною організацією договори на виконання робіт з інвентаризації земель (надання послуг з підготовки лотів та проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди) на земельні ділянки комунальної власності Зеленогірської селищної ради (на території Гвоздавської, Познанської та Ясенівської сільських рад) Любашівського району Одеської області;

- уповноважити селищного голову Калкатіна В.І. підписати договір на підготовку лотів до земельних торгів з відповідною землевпорядною організацією, а також інші документи, необхідні для проведення земельних торгів.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача та вважаючи їх протиправними та такими, що порушують його права та охоронювані законом інтереси, ОСОБА_1 звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши адміністративний позов позивача та відзив Зеленогірської селищної ради, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 13 Конституції України).

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно частини 3 статті 78 ЗК України визначено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара

Стаття 118 ЗК України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Так, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивачу рішення від 30.06.2021 року №520-VIII, було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав включення вказаної земельної ділянки до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельному аукціоні.

З даного приводу суд зауважує наступне.

Так частиною 3 ст. 136 Земельного кодексу визначено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

В той же час, абзацом 2 частини 1 статті 136 Земельного кодексу України передбачено, що у переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, окремими лотами зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Частиною четвертою статті 136 ЗК України визначено, що підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів. Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості); б) державну реєстрацію земельної ділянки; в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку; г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї; ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї; д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки; е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України; є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок; ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги, серед іншого, в обов`язковому порядку має містити кадастровий номер відповідної земельної ділянки. При цьому фактично формуванню переліку земельної ділянки передує процедура підготовки лоту до торгів, в межах якої організатор торгів, зокрема здійснює відведення такої земельної ділянки та державну реєстрацію останньої із присвоєнням відповідного кадастрового номеру.

Згідно з ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до п.п. 29, 30 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, кадастровим номером земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Кадастровий номер присвоюється земельній ділянці незалежно від форми власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від однієї особи до іншої, виникнення інших, крім права власності, речових прав на земельну ділянку, зміни речових прав на земельну ділянку, інших відомостей про неї кадастровий номер не змінюється. У разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД, де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999).

Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою. Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки визначаються на підставі: індексної кадастрової карти (плану); даних, що містяться у Державному земельному кадастрі; відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки, зазначених у документації із землеустрою та відповідному електронному документі.

Тобто, Перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги визначається організатором земельних торгів і заборона щодо відчуження встановлена саме на ті земельні ділянки, які включені до Переліку.

Між тим, до вказаного Переліку може бути включено земельну ділянку тільки за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку, оскільки об`єктом продажу на аукціоні може бути земельна ділянка, яка є об`єктом цивільних прав.

Аналогічний правовий висловив Верховний Суд по справі № 815/905/17 у постанові від 19 лютого 2019 року.

За своїм змістом положення ч.1 ст.136 ЗК України є імперативними та однозначно вказують на те, що місце розташування та кадастровий номер обов`язково зазначається у переліку земельних ділянок та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Тобто, чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством передбачено включення до цього переліку саме лотів, що свідчить про завершення процедури підготовки лотів до торгів.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано у відзиві відповідачем, що земельна ділянка, відносно якої позивач звернувся із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою фактично є ще несформованою, про що свідчить відсутність чотиризначного номеру земельної ділянки в межах кадастрового кварталу та номеру лоту.

Докази щодо прийняття рішення про проведення земельних торгів Зеленогірською селищною радою до суду також не надавались.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасувати рішення Зеленогірської селищної ради, прийняте на IX сесії VIII скликання №520-VIII від 30 червня 2021 року щодо відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, у власність безоплатно для ведення особистого селянського господарства, в зв`язку з тим, що дана земельна ділянка, відповідно до рішення Зеленогірської селищної ради №260-VIII від 11 березня 2021 року, включена до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельному аукціоні.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання Зеленогірської селищної ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Зеленогірської ОТГ (Ясенівській старостинський округ) Любашівського району Одеської області, згідно з графічним матеріалом, суд зазначає наступне.

Так, зі змісту Рекомендації R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 23 травня 2018 року у справі №825/602/17, яка в силу ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином суд не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду скарги, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №815/3799/17, від 21.08.2018 року у справі №810/3393/17.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом зобов`язання Зеленогірської селищної ради повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Зеленогірської ОТГ Любашівського району Одеської області.

При цьому суд зазначає, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, що викладені у спірному рішенні №520-VIII від 30 червня 2021 року.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Зеленогірської селищної ради прийняте на VI сесії VIII скликання Зеленогірської селищної ради №260-VIII від 11 березня 2021 року, в частині включення до переліку земельних ділянок з продажу права оренди на земельному аукціоні, земельної ділянки, щодо якої ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 га, у власність безоплатно для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Зеленогірської ОТГ (Ясенівській старостинський округ) Любашівського району Одеської області, згідно з графічним матеріалом, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першої статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з приписами частини другої статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:

розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів;

використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями;

будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;

надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;

надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;

розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України;

надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;

надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала;

будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);

передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;

надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим;

поновлення договорів оренди землі;

передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності;

надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків;

надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу;

надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення.

У відповідності до частини третьої статті 134 Земельного кодексу України, земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Частинами першою, другою статті 135 Земельного кодексу України передбачено, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 135 Земельного кодексу України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Відповідно до частини четвертої статті 135 Земельного кодексу України проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються: а) перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами; б) стартова ціна лота; в) строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах; г) особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги.

Згідно з частиною першою статті 136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Відповідно до частини другої статті 136 Земельного кодексу України добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Згідно з частиною четвертою статті 136 Земельного кодексу України підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості); б) державну реєстрацію земельної ділянки; в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку; г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї; ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї; д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки; е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України; є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок; ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Суд зазначає, що Зеленогірська селищна рада, як розпорядник земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, відповідно до вимог чинного законодавства наділена повноваженнями визначати перелік земельних ділянок комунальної власності та/або прав на них, які можуть виставлятись на земельні торги.

При цьому єдиним твердженням позивача щодо обґрунтовування незаконності оскаржуваного рішення Зеленогірської селищної ради №260-VIII від 11 березня 2021 року є його бажання отримати дозвіл на розробку проектів землеустрою на земельну ділянку, яка, з-поміж інших, була включена до затвердженого оскаржуваним рішенням сесії переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах.

Водночас суд зауважує, що жодних прав, як і законних очікувань, у позивача внаслідок лише тільки подачі заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не виникло.

На час прийняття відповідачем оскарженого рішення позивачу не надано дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, не передано таку земельну ділянку у власність чи користування іншим особам, вона перебуває у комунальній власності сільської ради, а тому у відповідача не було перешкод для організації та проведення земельних торгів для продажу прав на цю земельну ділянку на конкурентних засадах, передбачених, зокрема, ч.3 ст.134 ЗК України.

При цьому суд зазначає, що позивач не був учасником згаданих правовідносин, не навів вагомих і переконливих доводів про те, яким чином спірне рішення відповідача порушує його права та інтереси.

Інших доводів на користь тверджень про неправомірність прийнятого рішення позивач не навів, а тому зазначене рішення відповідача №260-VIII від 11 березня 2021 року в даному випадку жодним чином не порушує прав ОСОБА_1 . Із зазначених підстав судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання його протиправним та скасування в частині.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви були додані квитанції про сплату судового збору від 21.07.2021 року на суму 908,00 грн. та від 25.08.2021 року на суму 908,00 грн.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути на його користь з Зеленогірської селищної ради суму судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 908,00 грн. згідно квитанції від 21.07.2021 року.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 241-246, 251, 255, 257-258, 260-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Зеленогірської селищної ради (66513, Одеська область, Любашівський район, смт Зеленогірське, проспект Миру 12) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Зеленогірської селищної ради IX сесії VIII скликання №520-VIII від 30 червня 2021 року.

Зобов`язати Зеленогірську селищну раду повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Зеленогірської ОТГ Любашівського району Одеської області з урахуванням висновків суду.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Зеленогірської селищної ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 908, 00 грн. згідно квитанції від 21.07.2021 року.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький