Справа № 540/2458/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2458/20
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року по справі за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" до Державної митної служби в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу про визнання протиправним та скасування рішення митного органу щодо відмови у преференційному митному оформленні і звільнення від сплати ввізного мита товару, повернення коштів -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (далі ДП) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної митної служби в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу (далі ДМС), в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення щодо відмови у преференційному митному оформленні і звільнення від сплати ввізного мита товару, задекларованого за митною декларацією від 19.07.2018 року №UA504070/2018/000745; повернути з державного бюджету України на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" суму надмірно сплачених платежів у розмірі 214660,20 грн. ввізного мита та 42932,04 грн. ПДВ.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року позов задоволено частково. Суд вирішив визнати частково протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби України від 25.02.2020 року № 7-16-08-2/15-01-132042 щодо відмови ДП в застосуванні преференційного режиму товару: "центрувальне кільце - 5 шт", "опорна плита двигуна -10 шт" та його невідповідності сертифікатам перевезення товару EUR.1, задекларованого в МД №UA504070/2018/000745. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Частково не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову повністю.

Під час судового засідання 18 листопада 2021 року, проведеного за участю представників відповідача та апелянта, колегія суддів ухвалила перейти до розгляду даної справи в порядку письмового провадження. 19 листопада 2021 року було складено повне судове рішення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ДП було укладено зовнішньоекономічний контракт від 19.12.2016 року №53-129-01-16-00880 з компанією «ТЕRМОМЕССАNІСА РОМРЕ» (Італія) на закупівлю помпових агрегатів для станцій подачі води на бризкальні басейни для потреб відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК Енергоатом».

З метою розмитнення отриманого за вказаним контрактом товару, декларантом ДП до Чорноморської митниці було подано митну декларацію від 19.07.2018 року №UА504070/2018/000745. Товар класифіковано за кодом із застосуванням пільгового режиму оподаткування, встановленого для товарів, які походять з країн Європейського Союзу. Підставою для застосування режиму вільної торгівлі було надання сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 R 0077355, R 0077356, R 0077357, R 0077358.

При митному оформлені обладнання, імпортером (позивачем у справі) надано митні декларації країни експорту та інвойси, у яких зазначений код ГС товару - 84139100, що не відповідає коду УКТ ЗЕД - за митною декларацією від 19.07.2018 року №UА504070/2018/000745.

З метою встановлення достовірних відомостей щодо виконання вимог преференційного походження для товарів, які були заявлені для ввезення на митну територію України, митним органом була застосована процедура верифікації сертифікатів та прийнято рішення щодо призупинення надання преференційного режиму для товарів, щодо яких здійснюється перевірка, до надходження результатів цієї перевірки.

Після завершення процедури верифікації митним органом було відмовлено у застосуванні режиму вільної торгівлі за МД від 19.07.2018 №UА504070/2018/000745 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА504070/2018/00024 від 19.07.2018 (далі - Картка відмови).

Товар був випущений у вільний обіг за митною декларацію від 10.08.2018 №UA504070/2018/201645 зі сплатою ввізного мита за пільговою ставкою згідно Закону України «Про Митний тариф України». Нараховані та сплачені до держбюджету митні платежі - ввізне мито у сумі 214660,20 грн., ПДВ - 901572,83 грн. Сума додатково нарахованих митних платежів становить - по ввізному миту 214660,20 грн., по ПДВ - 67230,38 грн., разом - 281890,58 грн.

Суд першої інстанції частково задовольнив позов та зазначив, що інформація щодо виконання умов преференційного походження для товарної позиції 7326 митними органами Румунії не підтверджена, оскільки цими органами виходячи зі змісту відповіді підтверджено лише що сертифікати видані митною службою Румунії і не надано жодної інформації щодо розбіжностей по товарній позиції 7326.

Суд погодився з позицією відповідача, що оскільки на вказану партію товару видано окремий інвойс, ці товари не можуть відноситись до однієї товарної позиції, за якою класифіковане все обладнання, яке поставлялось згідно з наданими при митному оформленні деклараціями країни експортера, за якими товар було класифіковано в групі товарів « Об`ємні насоси роторного типу», як вже було зазначено вище. Тому зазначені в декларації №UА504070/2018/000745 товари, класифіковані за одним кодом - , відповідно до ст.8 Протоколу 1 "Щодо визначення концепції "походження товарів" і методів анміністративного співробітництва" до Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, Європейським співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами (далі Протокол), мають розглядатися окремо і на кожен з цих товарів має бути видано окремий сертифікат.

Також, було зазначено, що фактично опис майна в сертифікаті має бути ідентичним до його опису в інвойсі чи специфікації (документах, в яких зазначено майно, що є предметом митного оформлення). В даній справі, якщо відповідно до положень ст.8 Протоколу розглядати задеклароване позивачем в МД № UА504070/2018/000745 майно окремо по кожній позиції на відповідність наданим сертифікатам з врахуванням вимог додатку III до Протоколу, то за наданими сертифікатами відповідно до опису майна, яке в них зазначено, та опису майна, зазначеного в МД № UА504070/2018/000745, відповідність в описовій частині стосується лише позицій: «центрувальне кільце - 5 шт.» та «опорна плита двигуна-10 шт.» в сертифікаті EUR.І за номером 0077358. Щодо іншого товару, то таке співпадіння відсутнє.

Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи, а саме мотивувальної частини апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог щодо повернення з державного бюджету України на користь ДП суму надмірно сплачених платежів у розмірі 214660,20 грн. ввізного мита та 42932,04 грн. ПДВ., мотивувальна частина апеляційної скарги не містить жодних обґрунтувань щодо визнання протиправним та скасування рішення щодо відмови у преференційному митному оформленні і звільнення від сплати ввізного мита товару, задекларованого за митною декларацією від 19.07.2018 року №UA504070/2018/000745 в іншій частині товарів, крім товару: "центрувальне кільце - 5 шт", "опорна плита двигуна -10 шт".

Наведені обставини також було підтверджено і представником апелянта під час судового засідання, що відбулось 18 листопада 2021 року, в якому на питання суду щодо меж апеляційних вимог було зазначено про оскарження рішення суду першої інстанції лише в частині повернення суми надмірно сплачених платежів, в зв`язку з чим колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині.

Так, положеннями статті 301 Митного кодексу України передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб митного органу, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо:

1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом "а" пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано митному органу документи, які підтверджують наявність у нього на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Також, за змістом статті 43 ПК України вбачається, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618.

Так, згідно Розділу 3 вказаного Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб`єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у кому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

З аналізу наведеного вбачається, що фактичному поверненню надміру утриманих (сплачених) сум безумовно передує подання відповідним платником податків заяви про таке повернення.

Наведене також узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними, зокрема, у постановах від 15 квітня 2014 року у справі №21-29а14, від 12 листопада 2014 року у справах №21-268а14, 21-391а14, від 25 листопада 2014 року у справі №21-338а14, від 24 березня 2015 року у справі №21-3а15, від 12 травня 2015 року у справі №21-161а15, та аналогічних висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 25 серпня 2020 року у справі №810/1606/16, від 05 листопада 2020 року у справі №814/2499/16, в яких зазначено, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов`язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов`язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому затвердженим наказом Міндоходів України та Мінфіну України від 30 грудня 2013 року №882/1188 Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та Порядком №618, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, а ДП не надано жодних доказів звернення з заявою у відповідності до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, до відповідного митного органу, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

В ході розгляду справи у суді апеляційної інстанції представник позивача також пояснив суду, що з відповідною заявою про повернення надміру сплачених платежів ДП до митних та інших органів не зверталося.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не дотримано встановленого порядку вирішення питання про повернення надміру сплачених до бюджету коштів, у зв`язку з чим позовні вимоги ДП про стягнення з державного бюджету України на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" суму надмірно сплачених платежів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Водночас, колегія суддів зазначає, що приймаючи спірне рішення та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки вищевказаним позовним вимогам щодо повернення з державного бюджету України на користь ДП суму надмірно сплачених платежів у розмірі 214 660,20 грн. ввізного мита та 42932,04 грн. ПДВ, тобто фактично їх не розглянув, що, на думку колегії суддів, є підставою для частково скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції безпідставно не була надана оцінка фактичним обставинам справи (які були досліджені в суді апеляційної інстанції) та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Відокремлений підрозділ "Южно-Українська атомна електрична станція" задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року скасувати в частині позовних вимог Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" до Державної митної служби в особі Миколаївської митниці як відокремленого структурного підрозділу про повернення з державного бюджету України на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" суму надмірно сплачених платежів у розмірі 214660,20 грн. ввізного мита та 42932,04 грн. ПДВ.

Прийняти в цій частині позовних вимог постанову про відмову в їх задоволенні.

В решті рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.