Справа № 380/6647/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 380/6647/20 пров. № А/857/17164/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Хабазня Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Клуб Пікассо» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року, прийняте суддею Карп`як О.О. у місті Львові, повний текст складено 14.07.2021 року у справі за позовом приватного підприємства «Клуб Пікассо» до заступника міського голови з питань розвитку Москаленка Андрія Олександровича про визнання неправомірними дій, -

встановив:

ПП «Клуб Пікассо» (надалі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до заступника міського голови з питань розвитку Москаленка А.О. (надалі - відповідач) про визнання неправомірними дій з проведення 01 липня 2020 перевірки у спосіб, що не передбачений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими нормативно - правовими актами, що регулюють правовідносини в сфері оренди комунального майна та без належних на то повноважень.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що як у позовних вимогах, так і в відповіді на відзив, позивач не зазначив, яким чином дії відповідача з проведення 01 липня 2020 перевірки, порушує права, свободи та інтереси саме ПП «Клуб Пікассо». При цьому, суд звернув увагу на те, що згідно акта від 01.07.2020 року така перевірка не відбулась. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про порушення відповідачем прав ПП «Клуб Пікассо» у зв`язку з діями, що мали місце 01.07.2020 року за адресою м. Львів, вул. Зелена,88 біля приміщення «Клуб Пікассо», або внаслідок здійснення відповідачем у цей день владних управлінських функцій, зокрема прийняття будь-яких рішень, вчинення дій чи бездіяльності по відношенню до позивача.

Суд дійшов до висновку, що дії відповідача, що мали місце 01.07.2020 року не створюють безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків, не зумовлюють прийняття жодного рішення щодо нього.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі № 826/4406/16 та від 10.06.2021 року у справі №1340/5098/18, підстави для відступлення від неї відсутні.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ПП «Клуб Пікассо» подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що відповідно до листа Управління комунальної власності ДЕР ЛМР №2302-вих-59860 від 05.08.2020 року працівниками управління комунальної власності 01.07.2020 року проводилася позапланова перевірка об`єкта нерухомого майна комунальної власності за адресою : м.Львів, вул. Зелена, 88. Разом із вказаним листом надано АКТ №97-НП/20 від 01.07.2020 року, який був підписаний відповідачем, як членом комісії. Однак, відповідач прибув на проведення перевірки без направлення, що суперечить п.1.2. Інструкції по проведенню перевірок об`єктів комунального майна .

Право контролювати наявність, стан, напрямки та ефективність використання об`єкта оренди згідно п.8.1. договору належить Управлінню комунальної власності ДЕР ЛМР, а не відповідачу. Звертає увагу на те, що позивач оскаржує дії відповідача по перевірці у спосіб, що не передбачений нормативно -правовими актами, що регулюють відносини у сфері оренди комунального майна та без наявної для цього компетенції.

Звертає увагу суду на те, що рішення, дії суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті, а дії вчинені суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції.

Маються покликання на рішення Конституційного Суду України від 29.06.2010 року №17-рп/2010 щодо принципу правової визначеності.

Зазначає, що дії, вчинені суб`єктами владних повноважень під час здійснення управлінських функцій можуть бути оскаржені до суду.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позов.

У судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що 20.07.2001 року між ПП «Палома» (орендар) та Управлінням ресурсів Львівської міської ради (орендодавець) укладено договір №11 оренди цілісного майнового комплексу, на виконання рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №198 від 04.05.2001 року «Про оренду цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка». Відповідно до п.1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства кінотеатр «Зірка», розташований за адресою м. Львів, вул. Зелена, 88. Відповідно до п.8.1. договору, до прав орендодавця віднесено контролювати наявність, стан, напрямки та ефективність використання об`єкта оренди. Відповідно до п.10.1 договору, він діє з 01.07.2001 року до 01.07.2011 року строком на 10 років. Відповідно до п.10.6 договору, в разі відсутності письмового повідомлення однієї зі сторін про припинення або зміну договору, надісланого з повідомленням про вручення після закінчення строку договору протягом місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. З 01.07.2011 року договір пролонгований на той самий строк та на тих самих умовах.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Приватне підприємство «Клуб Пікассо» є правонаступником ПП «Палома».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.10.2015 року у справі №914/3532/13, внесено зміни до договору оренди цілісного майнового комплексу від 20.07.2001 №11 укладеного між Управлінням ресурсів Львівської міської ради, правонаступником якого є Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Приватним підприємством «Палома», правонаступником якого є Приватне підприємство «Клуб Пікассо».

Відповідно до витягу з плану - графіку проведення перевірок об`єктів комунальної власності на 2020 рік, включено ПП «Клуб Пікассо» (правонаступник ПП «Палома») у липні місяці за адресою м. Львів, вул.Зелена,88.

Відповідно до направлення №97-НП/20 від 01.07.2020 року, виданого начальником Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради І.Свистун, Колодчак Людвік Михайлович - головний спеціаліст КІВ УКВ направляється на проведення непланової перевірки ПП «Клуб Пікассо», вул. Зелена,88 (договір оренди ЦМК №11 від 20.07.2001). В направленні вказано підстава - Закон України «Про оренду державного та комунального майна», ухвала Львівської міської ради від 14.07.2016 року №777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», ухвала Львівської міської ради від 07.06.2007 року «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова».

За результатами проведення перевірки будівлі ДКП кінотеатр «Зірка» на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ухвали Львівської міської ради від 14.07.2016 року №777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», ухвали Львівської міської ради від 07.06.2007 року «Про врегулювання питань оренди майна територіальної громади м. Львова» та згідно усного доручення начальника УКВ з метою перевірки дотримання умов договору оренди, складено акт №97-нп/20 від 01.07.2020 року. В акті вказано, що такий складено комісією у складі Колодчак Л.М. - головний спеціаліст КІВ УКВ, Клим О.В. - начальник КІВ УКВ, Москаленко А.О. - заступник міського голови з питань розвитку. Відповідно до вказаного акта, представники орендаря відмовились надати доступ до об`єкта оренди, в результаті чого встановити користувачів та фактичне цільове використання не вдалося.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина або юридичної особи не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є участь суб`єкта владних повноважень як сторони у спірних правовідносинах та виконання ним у цих правовідносинах владних управлінських функцій.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 643/11941/17.

За змістом ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.

У цій справі обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21.12.2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

На думку суду, у своєму позові ПП «Клуб Пікассо» просило суд, зокрема, визнати протиправними дії відповідача з проведення 01 липня 2020 перевірки у спосіб, що не передбачений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими нормативно - правовими актами, що регулюють правовідносини в сфері оренди комунального майна. Тобто, вказаною позовною вимогою позивач ставить під сумнів наявність повноважень (компетенції) у відповідача щодо проведення перевірки.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 105 КАС адміністративний позов може містити вимоги про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

За змістом наведених правових норм, компетенційними є спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них - як позивачем, так і відповідачем - є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

У даній справі позивач не є суб`єктом владних повноважень, а отже, не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача.

Фактично ці вимоги наразі є не предметом позову, а його підставою, тобто тими обставинами, якими ПП «Кліб Пікассо» обґрунтовує протиправність дій відповідача щодо проведення перевірки, тому ці вимоги не можуть розглядатися судом як окремий позов. Саме по собі визнання відсутності у зазначеної посадової особи компетенції щодо здійснення такої перевірки не відновить прав позивача, які він вважає порушеними, тобто не призведе до реального й ефективного захисту прав позивача.

Беручи до уваги наведене, суд першої інстанції, розглянувши в порядку адміністративного судочинства, допустив порушення норм процесуального права.

Суд зауважує, що аналогічна правова позиція знаходить своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 820/3713/17.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Тобто у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов`язки позивача.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перевірки у спосіб, що не передбачений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими нормативно - правовими актами, що регулюють правовідносини в сфері оренди комунального майна сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Аналогічна правова позиція знаходить своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 501/463/15-а.

В силу вимог частини 1 статті 354 КАС України, вищевказане є підставою для скасування судового рішення із закриттям провадження у справі незалежно від доводів апеляційної скарги.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №808/4327/15.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Клуб Пікассо» задовольнити частково.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі № 380/6647/20.

Провадження у справі за позовом приватного підприємства «Клуб Пікассо» до заступника міського голови з питань розвитку Москаленка Андрія Олександровича про визнання неправомірними дій - закрити.

Стягнути з приватного підприємства «Клуб Пікассо» () судовий збір в розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок за подання апеляційної скарги (реквізити для сплати судового «Отримувач - ГУК Львiв/Галицький р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) - 38008294; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача - UA1013952; код класифікації доходів бюджету - 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу - *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 19.11.2021 року.