Справа № 127/28221/21
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/299/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Кравчук А.К

за участю

представника позивача: адвоката Довбиша О.Л.

представника відповідача: Цубера М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/28221/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, який мотивований тим, що 12.10.2021 відповідачем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДП18 №833940 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що 12.10.2021 о 09 год. 25 хв. на АД М21 886 км + 274 м водій автобуса ОСОБА_1 здійснював регулярні перевезення по маршруту «Козятин - Вінниця» без погодженого паспорта автобусного маршруту (схеми маршруту руху) з уповноваженим органом Національної поліції чим порушив п.п. 1.5 ПДР України, наказ Мінтрансзв`язку №278 від 07.05.2010р., та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає протиправною, яка не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню враховуючи наступне.

Суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_2 за результатами проведеного конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування здійснює регулярні перевезення пасажирів на міжміському та приміському внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування Вінниця АС - Козятин АС «Корона», що підтверджується Ліцензією серії АЕ № 572547 від 20 січня 2015 року; Договором про внесення змін та доповнень до договору № 147 від 22 квітня 2016 року про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування (нова редакція) від 16 квітня 2019 року; Додатковою угодою до Договору від 22 квітня 2016 року № 417 про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському автобусному маршруті загального користування зі змінами від 16 квітня 2019 року (нова редакція) від 10 грудня 2020 року; Паспортом № 1205-1210 автобусного маршруту регулярних перевезень приміського сполучення, який працює у звичайному режимі руху від 01 березня 2016 року.

Позивач ОСОБА_1 , згідно трудового договору укладеного з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 від 01 червня 2020 року, виконує роботу водія автотранспортних засобів.

На момент зупинки автобуса позивач здійснював саме регулярні пасажирські перевезення на приміському автобусному маршруті, який працює у звичайному режимі руху Вінниця - Козятин АС «Корона» та в зворотному напрямку.

Наказом Міністерства інфраструктури №932 від 19 листопада 2013 року «Про затвердження Змін до Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту», який набрав чинності 20 грудня 2013 року, внесено відповідні зміни та виключено вимогу про необхідність погодження паспортів маршруту регулярних перевезень відповідними органами автоінспекції МВС України та залишено такі вимоги в частині погодження паспортів маршрутів регулярних спеціальних перевезень.

Отже, оскільки позивач здійснює регулярні пасажирські перевезення на автобусному маршруті загального користування Козятин - Вінниця, то для такого маршруту розробляється та затверджується паспорт автобусного маршруту регулярних перевезень і такий паспорт не підлягає погодженню з уповноваженим органом Національної поліції.

Наявний у позивача Паспорт автобусного маршруту, номери рейсів 1205-1210, регулярних перевезень від 01.03.2016 року станом на час складення оскаржуваної постанови був чинним. При цьому вищезазначений Паспорт автобусного маршруту на час його складання для участі у конкурсі погоджувався в УДАІ УМВС України у Вінницькій області 04 квітня 2016 року.

Наведене свідчить про те, що Відповідачем оскаржувану постанову було складено безпідставно та необґрунтовано, а, відтак, така постанова підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову серії ДП18 №833940 від 12.10.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Ухвалою суду від 23.10.2021 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ДП18 №833940 від 12.10.2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час несення служби 12.10.2021 екіпажем патрульної поліції на А/Д М-21 «Житомир- Виступовичі-М. Подільський» 286 км + 274 м, інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Гуменчуком Д.Ю. було зупинено автомобіль «ЕТАЛОН» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , під час перевірки документів було встановлено, що водій автобуса здійснював регулярні перевезення по маршруту «Козятин - Вінниця» без погодженого паспорту автобусного маршруту (схеми маршрутного руху) з уповноваженим органом Національної поліції, у зв`язку з чим він порушив п. 1.5 ПДР України, Наказ Мінтрансзв`язку №278 від 07.05.2010р.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №833940 за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Представник відповідача зазначає, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на наведене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Довбиш О.Л. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Крім того, на підтвердження обставин зазначених у позові, представником позивача було додано Додаткову угоду до нової редакції договору від 22.04.2016 №147 про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування від 16.04.2019.

Представник відповідачів Цубер М.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12.10.2021 інспектором взводу № 2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Гуменчуком Дмитром Юрійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ДП18 №833940 від 12 жовтня 2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 12.10.2021 о 09 год. 25 хв. на АД М21 886 км + 274 м здійснював регулярні перевезення по маршруту «Козятин - Вінниця» без погодженого паспорта автобусного маршруту (схеми маршруту руху) з уповноваженим органом Національної поліції чим порушив п.п. 1.5 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 статті 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором взводу № 2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Гуменчуком Дмитром Юрійовичем.

Згідно з частиною другою статті 140 КУпАП порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування, тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом порушив вимогу пункту 1.5 ПДР України, Наказ Міністерства транспорту та зв`язку №278 від 07.05.2010р.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 32.1 Правил дорожнього руху визначено, що з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій; б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів; в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів. З органами Національної поліції узгоджуються також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Нормативно-правими актами, які регулюють питання погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування є Закон України «Про автомобільний транспорт», «Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджені постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року, та «Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту», затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №278 від 07.05.2010 року.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні: автобусний маршрут загального користування - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні пасажирські перевезення; автобусний маршрут спеціальних перевезень - автобусний маршрут, на якому здійснюють регулярні спеціальні пасажирські перевезення; автобусний маршрут нерегулярних перевезень - автобусний маршрут, на якому здійснюють нерегулярні пасажирські перевезення; нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт; регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень; регулярні спеціальні пасажирські перевезення - перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Відповідно до частини другої та п`ятої статті 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні. Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг. Перевезення пасажирів автобусами в режимі нерегулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах нерегулярних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

Частиною сьомою статті 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автобусні маршрути за видами перевезень поділяються на: загального користування, спеціальних перевезень, нерегулярних перевезень.

Згідно з пунктом 13 Розділу ІІ Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997, перевезення пасажирів автобусами залежно від режиму їх організації можуть бути: регулярними, регулярними спеціальними та нерегулярними. Умови регулярних та регулярних спеціальних перевезень зазначаються у паспорті маршруту.

Регулярні перевезення організовують відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (організатори регулярних перевезень) згідно з програмами розвитку автомобільного транспорту на відповідній території з метою задоволення потреби населення у перевезеннях з урахуванням пропозицій громадян, підприємств, установ, організацій і автомобільних перевізників (пункт14 Розділу ІІ Правил).

Відповідно до пунктів 45, 46 Розділу ІІ вказаних Правил регулярні спеціальні перевезення організовуються для перевезення працівників підприємств, установ та організацій, учнів, студентів та інших організованих груп пасажирів. Регулярні спеціальні перевезення здійснюються на підставі договору, згідно з яким автомобільний перевізник надає підприємству, установі та організації, яка виступає замовником послуг, послуги з перевезення організованої групи пасажирів за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, протягом передбаченого договором строку.

У відповідності до пункту 1.1 Розділу І Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №278 від 07.05.2010 року, цей Порядок встановлює вимоги до паспортів автобусних маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень, процедуру розроблення, погодження та затвердження таких паспортів.

З доданих до позовної заяви доказів, а саме: ліцензії серії АЕ № 572547 від 20 січня 2015 року; Договору про внесення змін та доповнень до договору № 147 від 22 квітня 2016 року про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському та приміському автобусному маршруті загального користування (нова редакція) від 16 квітня 2019 року; Додаткової угоди до Договору від 22 квітня 2016 року № 417 про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському автобусному маршруті загального користування зі змінами від 16 квітня 2019 року (нова редакція) від 10 грудня 2020 року; Додаткової угоди до Договору від 22 квітня 2016 року № 417 про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському автобусному маршруті загального користування зі змінами від 16 квітня 2019 року (нова редакція) від 22 лютого 2021 року; Паспорту № 1205- 1210 автобусного маршруту регулярних перевезень приміського сполучення, який працює у звичайному режимі руху від 01 березня 2016 року, вбачається, що суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_2 за результатами проведеного конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування здійснює регулярні перевезення пасажирів на міжміському та приміському внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування Вінниця АС - Козятин АС «Корона».

ОСОБА_1 , згідно трудового договору укладеного з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 від 01 червня 2020 року, виконує роботу водія автотранспортних засобів.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні на момент зупинки автобуса позивач здійснював саме регулярні пасажирські перевезення на приміському автобусному маршруті, який працює у звичайному режимі руху Вінниця АС - Козятин АС «Корона» та в зворотному напрямку.

Згідно підпункту 1.2 Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту» №278 від 07.05.2010, схема автобусного маршруту - нанесена на карту автомобільних доріг відповідної місцевості або на її фрагмент чи на план міста або на його фрагмент лінія шляху проходження маршруту.

Відповідно до підпункт 1.4 вищевказаного Наказу схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю та представникам Державної автомобільної інспекції МВС України (далі - Державтоінспекція).

Пунктом 3.3 вказаного Наказу визначено, що паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень після розроблення надається на погодження до відповідних підрозділів Державтоінспекції МВС України, після чого - до організатора перевезень на відповідній території.

При цьому, вимогу погодження паспорта регулярних перевезень (Абзац перший пункту 3.3 розділу III) було виключено, згідно Наказу Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Змін до Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту» №932 від 19.11.2013.

Таким чином, на підставі аналізу зазначених вище норм матеріального права, суд дійшов висновку, що на момент складення оскаржуваної постанови позивач не був зобов`язаний погоджувати наявний у нього паспорт регулярних пасажирських перевезень з органами Національної поліції України.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що він дійсно здійснював регулярні пасажирські перевезення на приміському автобусному маршруті, який працює у звичайному режимі руху Вінниця АС - Козятин АС «Корона» та в зворотному напрямку транспортним засобом Еталон, д.н.з. НОМЕР_1 , однак позивач мав Паспорт №1205-1210 автобусного маршруту регулярних перевезень приміського сполучення, який працює у звичайному режимі руху від 01 березня 2016 року, Договір №147 від 22.04.2016, який згідно додаткової угоди від 22.02.2021 має термін дії до 22 березня 2026 року.

Дана обставина не спростована відповідачем.

На підтвердження даних обставин позивачем до позовної заяви було надано копію зазначених вище документів.

Зокрема з дослідженої у судовому засіданні Додаткової угоди до Договору від 22 квітня 2016 року № 417 про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському автобусному маршруті загального користування зі змінами від 16 квітня 2019 року (нова редакція) від 22 лютого 2021 року, укладеної між Організатором - Управлінням розвитку транспорту Вінницької обласної державної адміністрації та Перевізником - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 , вбачається, що даною угодою було внесено зміни в розділ 5 «Термін дії договору» та пункт 5.2 викладено у наступній редакції «Договір діє до 22 березня 2026 року», що спростовує твердження відповідача, щодо закінчення терміну дії договору №147 від 22.04.2016 про організацію перевезення пасажирів на внутрішньо обласному міжміському автобусному маршруті загального користування, оскільки у даній Додатковій угоді чітко зазначено, що терміном дії Договору від 22.04.2016 №147 продовжено до 22 березня 2026 року.

Судом також було оглянуто наданий представником відповідача до відзиву на позов диск з відеозаписом обставин правопорушення, з якого слідує, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Еталон, д.н.з. НОМЕР_1 . На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 показує працівнику поліції копію договору 147 від 22.04.2016 та копію Паспорту № 1205-1210 автобусного маршруту регулярних перевезень приміського сполучення, які дають йому право рухатись по даному маршруту, однак інспектор зазначивши про те, що Паспорт не має відмітки про погодження з органами Національної поліції, повідомив позивачу про порушення ПДР та виніс постанову про порушення правил дорожнього руху.

Проте, як зазначено вище, позивач не був зобов`язаний погоджувати наявний у нього паспорт регулярних пасажирських перевезень з органами Національної поліції України, що свідчить про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутність такого погодження.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у м. Вінниці, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та суду не надав.

При цьому, обов`язок, щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. (ч. 2 ст. 251 КУпАП)

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив порушення пункту 1.5 ПДР України та Наказу Міністерства транспорту та зв`язку №278 від 07.05.2010р., притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 140 КУпАП не може бути здійснено, за відсутності доказів вчинення такого правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ДП18 №833940 від 12 жовтня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 2 ст. 140 КУпАП, винесену інспектором роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Гуменчуком Д.Ю. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 454,00 грн.

В той же час, суд звертає увагу на те, що надміру сплачений позивачем, згідно з квитанцією №74942 від 21.10.2021, судовий збір в сумі 454,00 грн. може бути повернутий позивачу в порядку та у спосіб встановлений законом.

Керуючись ст.ст. 7, 132-1, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 139, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ДПР18 №833940 від 12 жовтня 2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Гуменчуком Дмитром Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя: