Справа № 640/15292/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Київ № 640/15292/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві в якому просив:

- визнати незаконною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у м. Києві від 13.05.2020р. № 35221-10;

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.05.2020р. № 35221-10.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана вимога та рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки жодних рішень про нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об`єкту житлової та не житлової нерухомості, а також транспортного податку, відповідачем не приймалось і позивачу не направлялось.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення та вимоги діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

13.05.2020р. Головним управління ДПС у м. Києві винесено податкову вимогу № 35221-10 відповідно до якої за позивачем станом на 12.05.2020р. обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об`єкту житлової нерухомості у розмірі 1 767, 46 грн.; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об`єкту не житлової нерухомості у розмірі 0, 50 грн. та транспортного податку в розмірі 25 000, 00 грн.

Одночасно, 13.05.2020р. відповідачем відповідно до ст. 89 ПК України винесено рішення про опис майна у податкову заставу № 35221-10.

Позивач вважаючи податкову вимогу та рішення про опис майна в податкову заставу протиправними, звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів до суду.

Згідно з пп. 14.1.153 п. 14.1 cт. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлені цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

В силу вимог п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

В силу п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 42.1, п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом плати податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З аналізу наведених норм Податкового кодексу України слідує висновок, що податковим боргом платника податків є сума нарахованого за податковим повідомленням-рішенням грошового зобов`язання, однак не сплаченого у десятиденний строк з дати отримання такого рішення.

В свою чергу, податкова вимога надсилається платнику податків який має узгоджений, однак не погашений податковий борг.

Так, у відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що податковий борг визначений до сплати податковою вимогою Головного управління ДПС у м. Києві від 13.05.2020р. № 35221-10 складається з нарахованих, але не сплачених позивачем у встановлені законом строки сум грошових зобов`язань з таких податків:

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об`єкту житлової нерухомості у розмірі 1 767, 46 грн. визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 01.04.2019р. № 0-2652;

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об`єкту не житлової нерухомості у розмірі 0, 50 грн.;

- транспортного податку в розмірі 25 000,00 грн. визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 24.06.2019р. № 0-2652.

Водночас, суд наголошує, що відповідачем до матеріалів справи не додано, ані податкових повідомлень-рішень на підставі яких виник податковий борг визначений в оскаржуваній податковій вимозі, ані доказів їх направлення позивачу у встановленому ПК України порядку.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що сум грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об`єкту житлової нерухомості у розмірі 1 767, 46 грн.; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об`єкту не житлової нерухомості у розмірі 0, 50 грн. та транспортного податку в розмірі 25 000, 00 грн. не набули статусу узгоджених, що в свою чергу виключає повноваження контролюючого органу примати та надсилати позивачу податкову вимогу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

При цьому, враховуючи той факт, що в силу абз. 3 п. 89.3 ст. 89 ПК України опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг, а в ході судового розгляду справи судом встановлено, що податковий борг не набув статусу узгодженого, рішення про опис майна в податкову заставу також підлягає скасуванню.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позову підлягає задоволенню.

Також, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 20.05.2019 (справа № 417/3668/17).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 242, 243, 251, 255 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у м. Києві від 13.05.2020р. № 35221-10.

3. Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13.05.2020р. № 35221-10.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1 681, 60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська