Справа № 640/20589/21
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Київ № 640/20589/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лас-Центр"

до 1) Головного управління ДПС у м. Києві,

2) Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне

відшкодування податку на додану вартість

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лас-Центр" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, 30-а, оф. 15, ) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11а, ) про стягнення пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість у загальному розмірі 294245,87 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено вимоги податкового законодавства України щодо строків повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, які позивач повинен був отримати.

Відповідач-1 проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав того, що відповідач не має перед позивачем жодних грошових зобов`язань, а має виключно зобов`язання щодо внесення контролюючим органом до реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування. Також, зазначає, що положення цивільного законодавства щодо стягнення пені, штрафу, неустойки не можуть застосовуватись у спірних правовідносинах, оскільки спірні правовідносини є спеціальними та регулюються Податковим кодексом України.

Відповідач-2 також заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві інформація з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по позивачу у вигляді платіжних доручень та коштів для здійснення виплати пені не надходило. Крім того, заперечує проти стягнення штрафу та неустойки з огляду на те, що норми цивільного законодавства не розповсюджується на спірні правовідносини, що виникають з норм податкового законодавства.

Під час судового розгляду справи судом встановлено наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 в адміністративній справі № 640/19183/20 визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету у розмірі 1 500 000 грн. після узгодження за результатами судового оскарження. Стягнуто з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лас-Центр» узгоджену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 500 000 грн., пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 111 639,34 грн, інфляційні збитки у розмірі 21 003,60 грн, три відсотки річних у розмірі 29 389,96 грн.

Після набрання законної сили рішенням суду сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 500 000 грн не була виплачена позивачу, у зв`язку з чим позивач вважає, що має право на отримання пені, інфляційних збитків та три відсотків річних за період, що не був охоплений рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 в адміністративній справі № 640/19183/20, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 201.7 статті 200 Податкового кодексу України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані: 1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер; 2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); 3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу; 5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; 6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку; 8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); 9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; 10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; 11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; 12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; 13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; 14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження; 15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку; 16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Підпунктом «ґ» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунку для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Згідно з абзацом першим пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Абзацом другим пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

На виконання вимог підпункту 200.7.1 пункту 201.7 статті 200 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 Порядку, орган ДФС вносить до Реєстру такі дані:

найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер;

дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу;

реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування;

реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування;

дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;

дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС;

дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується;

дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Відповідно до пункту 5 Порядку заяви виключаються з Реєстру, згідно з пунктом 48.7 статті 48, пунктом 49.11 статті 49 і пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України.

Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Згідно з пунктом 6 Порядку інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

В силу пункту 12 Порядку узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Разом з тим, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2019 у справі № 640/10835/19, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019, було встановлено, що сума бюджетного відшкодування у розмірі 1 500 000,00 грн. є узгодженою.

У подальшому, право позивача на отримання суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 500 000 грн. було підтверджено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 в адміністративній справі № 640/19183/20.

Зокрема, зазначеним рішенням було стягнуто з відповідача-1 узгоджену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 500 000 грн., пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 111 639,34 грн., інфляційні збитки у розмірі 21 003,60 грн., три відсотки річних у розмірі 29 389,96 грн.

Відповідно до ухвал Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2021 про повернення апеляційної скарги та відмову у відкритті апеляційного провадження, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 в адміністративній справі № 640/19183/20 набрало законної сили 14.05.2021, а отже підлягає обов`язковому виконанню.

Позивач зазначає, що сума бюджетного відшкодування, станом на момент подання позовної заяви, йому виплачена не була. Під час розгляду справи відповідачами також було підтверджено у відзивах на позовну заяву, що сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 500 000 грн позивачу виплачена не була.

При цьому, пеня, інфляційні збитки та три відсотки річних були розраховані рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 в адміністративній справі № 640/19183/20 виключно за період з дня виникнення бюджетної заборгованості по день пред`явлення позову в адміністративній справі № 640/19183/20, тобто з 18.12.2019 по 17.08.2020.

У даному випадку, позивач просить стягнути з відповідача пеню, інфляційні збитки та три відсотки річних, право на отримання які вже підтверджені рішенням суду, яке набрало законної сили, проте за період, який не був охоплений вказаним рішенням, а саме: з 18.08.2020 по 30.06.2021.

Пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Верховний Суд у постанові від 30.05.2019 у справі № 803/655/17 зазначив, що норма пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України встановлює обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в статті 200 Податкового кодексу України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. При цьому, непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість у визначений законодавцем строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09.10.2007 зазначив, що юридична особа-платник податку на додану вартість мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес. Європейський суд з прав людини констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації податку на додану вартість у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Верховний Суд зазначає, що неузгодженість в роботі між органами державної влади, у даному випадку між податковим органом та органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не може слугувати причиною порушення прав платників податків у сфері бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

З огляду на викладене вище та зважаючи на те, що узгоджена сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1500000 грн. не відшкодована з незалежних від платника податку причин, позивач набув право вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування за період, що не був охоплений рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 в адміністративній справі № 640/19183/20.

Позивач навів розрахунок пені з 18.08.2020 по 30.06.2021 (317 календарних днів прострочки), яка складає 100361,82 грн. Відповідачами зазначений розрахунок не спростований.

Відтак, позовна вимога про стягнення з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лас-Центр» пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 100361,82 грн. на поточний рахунок у АБ «Укргазбанк», МФО 320478, р/р НОМЕР_1 підлягає задоволенню судом.

Окрім того, позивач за період з 18.08.2020 по 30.06.2021, посилаючись на положення частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, навів розрахунки інфляційних збитків, що складають 151847,67 грн., та 3 відсотків річних, що складає 39036,38 грн.

Відповідачі, заперечуючи щодо цієї вимоги та також посилаючись на положення статті 625 Цивільного кодексу України, наголосили на обов`язку боржника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої сума, однак якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На переконання відповідача дана норма доводить, що передбачена статтею 625 Цивільного кодексу України норма не може бути застосована до податкових правовідносин, які регулюються спеціальним (податковим) законодавством.

На противагу твердженням відповідача позивач послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, в якій Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що звернення позивача до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення інфляційних нарахувань та суми 3% річних є видом відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. За змістом статті 1192, частини другої статті 22 Цивільного кодексу України відшкодування шкоди здійснюється лише за умови доведення розміру заподіяної шкоди. Натомість відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України кредитор вправі вимагати сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми. Ці правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника в певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно з відшкодуванням шкоди (зокрема, зі стягненням збитків) порядку. Така спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру заподіяної шкоди (розміру збитків). Отже, стягнення інфляційних і процентів річних, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди. Таку ж природу має і неустойка. Зокрема, пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що нараховується на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.

Водночас, інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.

Враховуючи наведену вище позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №910/4590/19, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з державного бюджету на користь ТОВ «Лас-Центр» інфляційних збитків у розмірі 21 003,60 грн. та три відсотки річних у розмірі 29 389,96 грн.

При цьому слід зауважити, що відповідач не навів спростувань щодо розрахованих позивачем сум інфляційних збитків та трьох відсотків річних.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лас-Центр" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, 30-а, оф. 15, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11а, ) про стягнення пені - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Лас-Центр" пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 100361 (сто тисяч триста шістдесят одна) гривня 82 копійки на поточний рахунок у АБ «Укргазбанк», МФО 320478, р/р НОМЕР_1 .

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Лас-Центр" інфляційні збитки у розмірі 151847 (сто п`ятдесят одна тисяча вісімсот сорок сім) гривень 67 копійок на поточний рахунок у АБ «Укргазбанк», МФО 320478, р/р НОМЕР_1 .

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Лас-Центр" три відсотки річних у розмірі 39036 (тридцять дев`ять тисяч тридцять шість) гривень 38 копійок на поточний рахунок у АБ «Укргазбанк», МФО 320478, р/р НОМЕР_1 .

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лас-Центр" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4368 (чотири тисячі триста шістдесят вісім) гривень 69 копійок.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов