Справа № 540/855/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/855/21

Суддя в суді І інстанції Пекний А.С. Рішення суду І інстанції прийнято у м. Херсон Дата прийняття рішення суду І інстанції 22 червня 2021 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Ісмієвій А.І.,

за участі:

представника апелянта Берьозка Ю.В.,

представника відповідача Бондар І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фермерського господарства «Голованюк О.В.» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року, у справі за позовом Фермерського господарства «Голованюк О.В.» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Фермерське господарство «Голованюк О.В.» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування наказу від 18 лютого 2021 року «Про проведення фактичної перевірки Фермерського господарства «Голованюк О.В.».

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ податкового органу про призначення фактичної перевірки, окрім загальних посилань на норми податкового законодавства, не містить посилань на фактичні підстави його видачі, що свідчить про його дефектність та протиправність.

При цьому, на переконання апелянта, у межах спірних правовідносин податковий орган взагалі не мав правових підстав для призначення спірної фактичної перевірки, так як у господарства є всі дозвільні документи та ліцензії для здійснення господарської діяльності.

Крім того, апелянтом зазначається, що замість проведення фактичної перевірки податковий орган бажає провести документальну перевірку господарства, що є порушенням його прав.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, так як податковим органом доведено правомірність оскаржуваного наказу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС в Херсонській області, АР Крим та місті Севастополі на підставі ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України видано наказ від 18 лютого 2021 року № 158-ж1 «Про проведення фактичної перевірки ФГ «Голованюк О.В.», метою якої є перевірка дотримання суб`єкти господарювання норм законодавства у сфері обігу підакцизних товарів та пального на території Херсонської області.

На підставі вказаного акту та направлень на фактичну перевірку від 22 лютого 2021 № 019 та № 020 співробітниками податкового органу проведено фактичну перевірку ФГ «Голованюк О.В.» .

В свою чергу, вважаючи наказ від 18 лютого 2021 року № 158-ж1 «Про проведення фактичної перевірки ФГ «Голованюк О.В.» протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як оскаржуваний наказ відповідає вимогам ПК України, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно пп. 19-1.1.14, п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19 цього Кодексу здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча відповідних підстав.

Згідно пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено наказ податкового органу про проведення фактичної перевірки його господарської діяльності від 18 лютого 2021 року.

При цьому, вказану перевірку призначено з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

В свою чергу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачем зазначається, що в оскаржуваному наказі податковим органом не зазначено належних підстав для видання оскаржуваного наказу, не вказано жодного виявленого факту, конкретного складу правопорушення або обставини, яка б свідчила про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Крім того, позивач вважає, що загальне посилання податкового органу на пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, як на підставу призначення спірної перевірки, без зазначення фактичної підстави, суперечить вимогам ПК України.

Між тим, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевикладених положень податкового законодавства вбачається, що податкові органи мають право на проведення фактичної перевірки платників податків з метою здійснення функцій (відповідно до положень п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва, обігу, зберігання підакцизних товарів.

При цьому, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, податковий орган має право на призначення фактичної перевірки.

В даному випадку, на підтвердження наявності підстав для проведення фактичної перевірки податковим органом надано лист ДПС України від 05 лютого 2021 року № 3327/7/99-00-07-05-03-07, який направлено Головним управлінням ДПС у областях, м. Києві з метою недопущення порушень у сфері обігу підакцизних товарів, запобігання незаконному обігу пального та зобов`язано провести перевірки зазначених у ньому суб`єктів господарювання.

Крім того, податковим органом надано докази придбання позивачем значних обсяг пального у своїх контрагентів, що опосередковано створює підстави для проведення спірної перевірки (а.с. 45-48).

З іншого боку, оскаржуваний наказ містить інші, передбачені положеннями ПК України реквізити та відомості, необхідні для проведення фактичної перевірки.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ відповідає вимогам ПК України та прийнятий за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення.

Крім того, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 826/17123/18 ухвалила постанову від 21 лютого 2020 року, в якій сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення, наказ як акт індивідуальної дії вважається реалізованим фактом його застосування, а тому його оскарження після проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків.

В даному випадку, судом першої інстанції вірно зазначено, що на підставі оскаржуваного наказу податковим органом проведено перевірку позивача про що складено акт фактичної перевірки від 03 березня 2021 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що окреме оскарження у судовому порядку наказу про призначення перевірки після проведення такої перевірки не є належним способом захисту права платника податків.

З іншого боку, колегія суддів вважає за необхідне на тому, що перевірка правомірності дій податкового органу щодо проведення спірної перевірки не входить до предмету спору у даній справі, а тому таким діям може бути надана правова оцінка судом у разі перегляду правомірності рішень, прийнятих податковим органом за наслідком проведення перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

В свою чергу, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Голованюк О.В.» залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Фермерське господарство «Голованюк О.В.».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2021 року.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.