Справа № 356/236/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 356/236/21 Головуючий у І інстанції - Лялик Р.М.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Кондраток А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Березанського районного суду Київської області від 12 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сектору поліцейської діяльності №1 (м.Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, треті особи на стороні відповідача: поліцейський РПП Сектору поліцейської діяльності №1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області капітан поліції Редька Олександр Петрович, поліцейський РПП Сектору поліцейської діяльності №1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області старший сержант поліції Шумій Євгеній Олексійович, про визнання незаконними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови від 06.06.2021 №246150 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, а саме, за перебування в приміщенні магазину без захисної маски та №246136про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 178 КУпАП, а саме, заперебування в магазиніз ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки мав хитку ходу, нечітку мову, з ротової порожнини було чути різкий запах алкоголю.

В обгрунтування позовних вимог стверджував, що умислу на перебування в магазині без засобів індивідуального захисту він не мав, а хотів придбати захисну маску безпосередньо в магазині. Зазначає, що в постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 246150 від 06.06.2021 року відсутнє посилання на такий акт законодавства, який регулює правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковим для виконання, відтак, вона не може слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності та підлягає скасуванню.Щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, вказує, що з постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 246136 від 06.06.2021 року вбачається, що о 00 год 04 хв в м. Березань по вулиці Шевченків шлях, 152, а саме в приміщенні АТБ-Маркет, він знаходився із ознаками алкогольного сп`яніння, мав хитку ходу, нечітку мову, з ротової порожнини було чути різкий запах алкоголю. При цьому, жодних доказів на обґрунтування даних обставин оскаржувана постанова не містить. Окрім того, відомостей про те, що його поведінка в той момент була непристойною та він порушував громадський порядок, постанова не містить.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 12 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Внаслідок чого постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 246136 від 06.06.2021 року скасовано, провадженняу справі закрито, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.В іншій частині у задоволені позовних відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП, а тому постанова є протиправною. Щодо притягнення позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП суд зазначає, що даний факт підтверджується відеозаписом, тобто під час встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцію та Законами України.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині відмови у визнанні протиправною та скасування постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, позивач подавапеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду в цій частині скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позові.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,перевіривши матеріали справита обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що 06.06.2021 поліцейським з РПП СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП в Київській області капітаном поліції Редькою О.П.винесено постанову № 246150 у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, з якої вбачається, 06.06.2021 року о 00 год 04 хвпозивач перебував у приміщенні магазину АТБ, який знаходиться по вул. Шевченків шлях, без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски під час дії карантину, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн. У постанові зазначено, що позивач від підпису постанови відмовився, а копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності йому надіслано рекомендованим листом.

Крім того, 06.06.2021 року поліцейський РПП СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП у Київській області старший сержант поліції Шумій Є.О. виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 246136, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 51, 00 грн. З цієї постанови вбачається, що 06.06.2021 року о 00 год 04 хв в м. Березань, по вулиці Шевченків шлях, 152, в приміщенні магазину АТБ ОСОБА_1 знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, хода хитка, мова не чітка, з ротової порожнини було чути різкий запах алкоголю.

Вказані постанови є предметом цього позову, оскільки позивач вважає їх протиправними.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Предметом апеляційного розгляду є судове рішення про відмову в задоволенні позову щодо правомірності постанови № 246150 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП,

Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено суду, що позивач знаходився в приміщення магазину без належних засобів захисту, а тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є правомірною.

Колегія суддів погоджує такий висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст. 252 КАС України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, позивач перебував в приміщенні магазину без належно вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски.

Частиною2 статті 44-3 КУпАП встановлено, що за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Так, ст. 29 Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб`від 06.04.2000 № 1645-III, передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

З 12.03.2020 по 31.04.2021 на усій території України було встановлено карантин, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами), від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 № 1000-IX, статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою, відповідно до якої, перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 170 грн до 255 грн).

Надано право розглядати справи про дотримання цих протиепідемічних заходів виконавчим комітетам сільських, селищних, міських рад, а також Національній поліції, органам державної санітарно-епідеміологічної служби.

Окрім цього, п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено заборони, порушення яких призводить до притягнення до відповідальності за ст.44-3 КУпАП. Зокрема, за приписами ч. 2 статті 44-3 КУпАП, на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських місцях, будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою адміністративну відповідальність і стягнення.

Із змісту ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 31 Закону №580-VIIIполіція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано відео, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в магазині АТБ біля каси без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі, виготовлених самостійно, в період дії карантину.

Щодо доводів позивача, що ч.2 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною нормою колегія суддів зазначає наступне.

Бланкетною є норма права, диспозиція якої не встановлює конкретних правил поведінки, а передбачає існування інших норм в інших нормативно-правових актах, в яких ці правила сформовані.

Частини 2 статті 44-3 не є бланкетною нормою, оскільки її диспозиція встановлює самостійне правило поведінки та не потребує уточнення цього правила в інших нормативно-правових актах. Зокрема, частиною другою статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за перебування особи в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. Зміст вказаної норми є достатньо визначеним та не потребує додаткового уточнення в інших нормах.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи містять докази щодо вчинення позивачем адміністративного порушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в прохальній частині апеляційної скарги позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06.06.2021 №246136, проте дана постанова була скасована під час розгляду судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 12 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменти її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова