Справа № 557/886/21
Суддя: Пацко Д. В.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №557/886/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року

Гощанський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судових засідань Довгалець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, командира взводу №2 роти №2 батальйону УПП у Волинській області лейтенанта Коленда Михайла Павловича про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відносно позивача, 31 травня 2021 року, командиром взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Волинській області Календою М.П. винесено постанову серії ДПО18 №658239.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 31 травня 2021 року о 18 годині 30 хвилин, на А/Д Н22 127 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-bens 809, номерний знак НОМЕР_1 , із відсутнім передбаченим конструкцією ТЗ грязезахисними фартухами, чим порушив п.п. 31.4.7 «е» ПДР України, та керував ТЗ не маючи права керувати даним ТЗ, чим порушив п.п. 2.1 «а» ПДП України.

В результаті чого, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

З вказаною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що жодних доказів, зокрема фото, відеофіксації, щодо обставин вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При цьому, вказує, йому не відомо чи передбачено відповідно до технічних характеристик наявність грязезахисних фартухів, оскільки транспортний засіб Mercedes-bens 809, 1994 року випуску.

Зокрема, щодо вказаного транспортного засобу 23.03.2021 здійснено перевірку технічного стану та визнано технічно справним.

Окрім того, позивач зазначає, що згідно Віденської конвенції про дорожній рух, водії які мають категорію «С», мають права керувати вантажними автомобілями, максимальна вага яких становить від 3500до 7500 кілограмів, тобто автомобілями категорії «С1».

Таким чином, вважає, що відсутній склад щодо адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Тому, посилаючись на ст. ст. 287, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 159, 160, 161 КАС України, просить скасувати постанову серії ДПО18 №658239 від 31 травня 2021, провадження по справі - закрити та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 454 грн.

Представник Департаменту патрульної поліції у відзиві на позовну заяву зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Вказує, що позивач у позовній заяві обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження. Окрім того, у зв`язку з коротким терміном зберігання відеозаписів з нагрудних камер поліцейського, а саме один місяць, неможливо надати відеозапис, щодо обставин події 31 травня 2021 о 18 годині 30 хвилин. Окрім того, вказує, що командир взводу №2 роти №2 батальйону УПП у Волинській області лейтенанта Коленда М.П. є неналежним відповідачем в даній категорій справ.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, посилаючись на ст.ст. 44,47,77, 162, 243, 245 КАС України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідь на відзив із зазначенням заперечень щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення, позивачем до суду не подано.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 02 липня 2021 року, дана позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, належним чином та в установлений строк були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи у суді.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що 31 травня 2021 року, командиром взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Волинській області Календою М.П. винесено постанову серії ДПО18 №658239 щодо позивача ОСОБА_1 , відповідно до якої, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

З змісту оскарженої постанови, вбачається, що 31 травня 2021 року о 18 годині 30 хвилин, на А/Д Н22 127 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-bens 809, номерний знак НОМЕР_1 , із відсутнім передбаченим конструкцією ТЗ грязезахисними фартухами, чим порушив п.п. 31.4.7 «е» ПДР України, та керував ТЗ не маючи права керувати даним ТЗ, чим порушив п.п. 2.1 «а» ПДП України. Викладені обставини доводяться дослідженої у судовому засіданні копією постанови по справі про адміністративне правопорушення від 31 травня 2021 року серії ДПО18 №658239.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно з ч.1, 2 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.126, ч.1 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП визначено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.31.4.7 «е» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам (інші елементи конструкції) - відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Таким чином, відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП може настати в разі відсутності передбачених конструкцією транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , відсутність передбачених конструкцією грязезахисних фартухів.

У своїй позовній заяві позивач вказує на те, що останньому не відомо той факт чи передбачено конструкцією транспортного засобу Mercedes-bens 809, яким він керував, грязезахисні фартухі, оскільки транспортний засіб Mercedes-bens 809, 1994 року випуску, що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Окрім того, в протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу №01174-00212-21 від 23 березня 2021 року, зазначено, що Mercedes-bens 809, номерний знак НОМЕР_1 після технічного контролю визнано технічно справним.

В той же час відповідачі доказів протилежного суду не надали, як і не надали доказів того, що в конструкції транспортного засобу Mercedes-bens 809 має бути грязезахисні фартухи.

Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративних правопорушень не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року по справі № 712/12830/16-а.

Отже, працівником поліції при виявлені правопорушення, фіксації правопорушення, формуванні доказової бази (матеріалів справи), розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст.258 КУпАП, оскільки після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

При цьому, суд відхиляє і вважає необґрунтованими твердження представника відповідача, які містяться у відзиві на позов, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд вважає висновки поліцейського про порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме п.31.4.7 «е» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпАП, припущеннями та такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини, з якими закон пов`язує настання даних подій, відповідачем не доведені.

При цьому суд враховує, що, відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, при обґрунтованості заявлених вимог щодо наявності підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд уповноважений закрити справу про адміністративне правопорушення, а тому з метою повного відновлення прав позивача суд вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено у оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 порушив вимогип.2.1(а) Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку; автомобілями з причіпами або напівпричіпами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку. Стверджуючи про протиправність оскаржуваної постанови в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, позивач вказав, що під час керування автомобілем марки Mercedes-bens 809, номерний знак НОМЕР_1 , пред`явив інспектору поліції посвідчення водія, яке дає йому право керувати цим транспортним засобом категорії «С», посилаючись при цьому, на Віденську конвенцію про дорожній рух (1968 року).

В матеріалах справи наявна копія Посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданого 25.05.2016, відповідно до якого, позивач має право на керування транспортними засобами категорії «В» та «С». Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.02.2021, повна маса транспортного засобу Mercedes-bens 809, номерний знак НОМЕР_1 становить - 7490. Суд зазначає, що на час видачі позивачу посвідчення водія, діяли норми Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, ратифікованої із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, відповідно до положень якої, а саме додаток 6, категоріями транспортних засобів, на право керування якими може бути видано посвідчення, є наступні:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Вказані категорії також передбачені пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами.

Із системного аналізу як норм Конвенції про дорожній рух, так і Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами вбачається, що за наявності посвідчення водія категорії «С» дозволяється керувати автомобілями, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів.

Водночас, для керування транспортними засобами, призначеними для перевезення вантажів, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів, - необхідна категорія С1.

Суд звертає увагу на те, що в самому посвідченні водія ОСОБА_1 вказана категорія «С» - автомобілі призначені для перевезення вантажів, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кг (7700 фунтів).

Таким чином, оскільки, повна маса транспортного засобу Mercedes-bens 809, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , становить - 7490, то вказаним транспортним засобом мають право керувати особи за наявності посвідчення водія категорії «С1».

При цьому, судом звертається увага, згідно з п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «С1», видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №658239 від 31 травня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП - відповідає вимогам закону, а відтак, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог до командира взводу №2 роти №2 батальйону УПП у Волинській області лейтенанта Коленди М.П., в цій частині, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Суд самостійно не може замінити відповідача на належного, адже це прерогатива лише позивача.

Вирішуючи питання про стягнення з судових витрат, понесених позивачем, у зв`язку із розглядом справи, суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що позов ОСОБА_1 задоволено частково та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 227 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі ст.222, 258, 265-2, 283, 284, 287, 293 КУпАП, керуючись ст.9, 246, 250, 268, 286 КАС України

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, командира взводу №2 роти №2 батальйону УПП у Волинській області лейтенанта Коленда Михайла Павловича про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ДПО18 №658239 від 31 травня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення в цій частині закрити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №658239 від 31 травня 2021 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати зі сплати судового збору в розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на дане рішення суду подається через Гощанський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент патрульної поліції місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста 3, .

Суддя Пацко Д.В.