Справа № 521/10152/21
Суддя: Плавич І. В.
Дата ухвалення: 2021-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/139/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду сторона позивача посилалась на ті обставини, що 24 червня 2021 року заступником начальника Одеської митниці Держмитслужби ухвалено постанову про порушення митних правил №0204/50000/21, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків від несплаченої суми митних платежів, що складає 501299,10 гривень.

Про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дізнався після отримання копії відповідної постанови представником 30 червня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 уважає, що належним чином і в повному обсязі виконав вимоги закону, порушення митних правил не допустив, з висновками митного органу не згоден.

У зв`язку з цим представник позивача звернувся з даним позовом до суду, в якому просив скасувати постанову заступника начальника Одеської митниці Держмитслужби про порушення митних правил №0204/50000/21 від 24 червня 2021 року та закрити провадження у відповідній справі.

Відповідач - Одеська митниця Держмитслужби - не скористався відповідним процесуальним правом, відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Представник ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, але від представника особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони в порядку частини 3 статті 194 КАС України.

Представник Одеської митниці Держмитслужби у відкрите судове засідання не з`явився, митний орган повідомлявся судом про розгляд справи, причини неявки представника суду не відомі.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами у справі належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.

Під час судового розгляду справи суд установив, що згідно з постановою про порушення митних правил №0204/50000/21 від 24 червня 2021 року, ухваленою заступником начальника Одеської митниці Держмитслужби Пудриком Д.В., 04 лютого 2021 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби директором ТОВ «Пінта Солярис» ОСОБА_1 подано митну декларацію «ІМ40ДЕ» №UA500080/2021/001542, на вантаж: «вироби з пластмас, речі домашнього вжитку, не медичного призначення: скатертини настільні з полімерних матеріалів, на нетканій целюлозній основі, що термічно з`єднана, в асортименті», що надійшов в контейнері TCNU1019285.

Разом з митною декларацією в якості підстави для митного оформлення до Одеської митниці Держмитслужби надано наступні документи: інвойси від 28 грудня 2020 року №88048, від 29 грудня 2020 року №88048/1, коносамент №MEDUC3706107 від 28 грудня 2020 року, контракт від 28 вересня 2020 року №0928/20.

Згідно поданих документів відправником товарів виступає компанія «Casaarte (H.K) Enterprise Co., Ltd» (Китай), одержувачем товару - ТОВ «Пінта Солярис».

05 лютого 2021 року співробітниками Одеської митниці Держмитслужби проведено митний огляд товарів за вищевказаною митною декларацією, в ході якого встановлено, що у доглянутих місцях наявний вантаж - скатертини настільні з полімерних матеріалів, на нетканій целюлозній основі, що термічно з`єднана, в асортименті, ТМ «Tea Time» (на маркуванні вказано - Surface: vinyl, backing: рр non-woven). Відібрано зразки (проби) товару для проведення досліджень в митній лабораторії для встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

На підставі отриманого висновку Одеського управління з питань експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби від 12 лютого 2021 року №-0084 винесено рішення про визначення коду товару від 16 лютого 2021 року №KT-UA-2021, яким визначено наступне: товар: «вироби з пластмас, речі домашнього вжитку, не медичного призначення: скатертини настільні з полімерних матеріалів, на нетканій целюлозній основі, що термічно з`єднана, в асортименті», заявлений за митною декларацією №UA500080/2021/001542 за кодом УКТ ЗЕД 0 (ставка мита 5%) являє собою товар: «білизна столова, скатертина в упаковці - готовий виріб з обробленими краями. Являє собою двошаровий матеріал: 1-ий шар синтетичного полімеру вінілхлориду (полівінілхлориду), що пластифікований складним ефіром, з мінеральними наповнювачами, 2-ий шар текстильного матеріалу (нетканий матеріал), білого кольору (вибілений). Текстильний матеріал з синтетичних полімерів - поліефіру», код за УКТ ЗЕД (ставка мита 6,9%).

Згідно з листом митного поста «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби від 19 лютого 2021 року №7.10-28.2-01/444, різниця митних платежів, сплачених за митною декларацією «ІМ40ДЕ» №UA500080/2021/001542 від 04 лютого 2021 року, та таких, що підлягають сплаті із врахуванням рішення про визначення коду товару від 16 лютого 2021 року №KT-UA-2021 складає 167099,70 гривень.

Таким чином, посадова особа митного органу дійшла висновку, що директор ТОВ «Пінта Солярис» ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 167099,70 гривень.

Як регламентує стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених вимог суд установив, що заповнення митної декларації та визначення коду УКТ ЗЕД здійснювалось декларантом зважаючи на положення Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про митний тариф України» (надалі також - Правила).

Так, згідно з правилом 2 (b) Правил класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3. Правило 3 (b) визначає, що суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Відтак, суд погоджується з позицією позивача, що в даному випадку встановлення експертом невідповідності другого шару (підкладу, основи) скатертини відомостям, зазначеним у митній декларації, та зміна коду УКТ ЗЕД не відповідає положенням Правил, оскільки основна її частина (лицьова, яка визначає основні властивості цього товару) відповідає характеристикам, зазначеним у митній декларації та інших супровідних документах.

Як передбачають частини 1, 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-4 статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Відповідно до статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суд погоджується із доводами позивача, що склад порушення митних правил згідно зі статтею 485 МК України передбачає наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, у зв`язку з чим це правопорушення може бути вчинено з умисною формою вини.

Дії ОСОБА_1 не можуть класифікуватися як порушення митних правил, відповідальність за які встановлена статтею 485 МК України, оскільки перелік ознак за цією статтею є вичерпаний і відповідальність за цією статтею передбачена за вчинення саме протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Згідно з частиною 1 статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, категорія «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює розраховані державними органи до сплати митні платежі, які розглядаються судом як частина сфери оподаткування (рішення у справах «Інтерсплав проти України» («Intersplav v. Ukraine», заява №803/02), «TOB «Полімерконтейнер» проти України» («Polimerkonteyner, TOV v. Ukraine», заява №23620/05) тощо).

Так, згідно з параграфами 16, 17 рішення Європейського суду з прав людини у справі «TOB «Полімерконтейнер» проти України» («Polimerkonteyner, TOV v. Ukraine», заява №23620/05), суд наголошує, що першою і найбільш важливою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання з боку органів державної влади у мирне володіння майном має бути законним. Умова законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля. Крім того, будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» («Sporrong and Lonnroth v. Sweden», заяви №№7151/75; 7152/75, п. 69-73).

Аналіз матеріалів справи свідчить, що висновок митного органу щодо наявності в діях декларанта мети у виді неправомірного зменшення розміру митних платежів є передчасним та спростовується зібраними доказами.

Оскільки сторона позивача просила суд поновити строк оскарження постанови у справі про порушення митних правил, суд зазначає наступне.

З оскаржуваної позивачем постанови випливає, що справа про порушення митних правил розглядалась без присутності ОСОБА_1 та / або представника особи. Належних доказів направлення означеної постанови та їх вручення позивачеві суду відповідачем не надано. Представник ОСОБА_1 посилався, що отримала копію постанови 30 червня 2021 року засобами електронного зв`язку (електронною поштою). З відповідним позовом до суду представник ОСОБА_1 звернувся 09 липня 2021 року.

Ураховуючи викладене суд погодився із обґрунтованістю тверджень сторони та дійшов висновку про поновлення строку звернення до суду для оскарження постанови у справі про порушення митних правил на підставі статті 289 КУпАП та статті 121 КАС України.

Як чітко зобов`язує частина 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини, наведені у параграфі 53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України» («Fedorchenko and Lozenko v. Ukraine», заява №387/03), параграфі 43 рішення в справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine», заява №16437/04) та параграфі 60 рішення в справі «Бєлоусов проти України» («Belousov v. Ukraine», заява №4494/07), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відтак, посилання відповідача щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності не вбачаються суду доведеними, мають суперечливий характер та викликають обґрунтований сумнів, що сукупно має тлумачитись на користь позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Ураховуючи викладене, суд убачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувані постанови. Водночас, оскільки в процесі розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушень митних правил, суд закриває провадження у відповідних справах.

Відповідно до частин 1, 5 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Водночас, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову суд доходить висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з відповідача судових витрат: суми оплаченого судового збору в розмірі 908,00 гривень.

Керуючись статтями 6, 7, 9, 19, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 371, пунктами 9, 15.5 розділу VII КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Постанову у справі про порушення митних правил №0204/50000/21 від 24 червня 2021 року, ухвалену заступником начальника Одеської митниці Держмитслужби Пудриком Д.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 485 МК України - скасувати, та закрити провадження у справі про порушення митних правил у зв`язку із відсутністю у діях особи ознак порушення митних правил.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби суму оплаченого судового збору - в розмірі 908,00 гривень.

Судове рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Рішення підписано судом 10 вересня 2021 року в порядку частини 4 статті 250 КАС України.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Одеська митниця Держмитслужби - 65078, місто Одеса, вулиця Івана і Юрія Лип, 21а, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Суддя: І.В. Плавич