Справа № 280/2696/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/2696/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі №280/2696/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління служби безпеки України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.02.2015 по 31.03.2018;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.02.2015 по 31.03.2018.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Запорізькій області щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2015 року по 31 березня 2018 року. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 лютого 2015 року по 31 березня 2018 року.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Запорізькій області.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 29.03.2018 року №188-ос ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас Служби безпеки України у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Позивач звернувся до відповідача із запитами №С-644, №С-645 від 29.11.2018 року щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення в період проходження служби, а саме з 01.01.2014 року по 31.03.2018 року.

Відповідач листами від 21.12.2018 59/644, 645/22 повідомив, що у період з 01.02.2015 року по 31.03.2018 року асигнування на виплату індексації в кошторисі УСБ України в Запорізькій області не були передбачені Головним розпорядником бюджетних коштів, тому достатніх правових підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення не вбачається.

В березні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 12.03.2020 року, в якій просив здійснити нарахування та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 року по 31.03.2018 року.

Відповідач листом 59/C-123/33 від 09.04.2020 року повідомив, що аналогічні заяви позивача за №С-644, №С-645 від 29.11.2018 року вже розглядались Управлінням у встановлений Законом України «Про звернення громадян» строк та спосіб. Повторне звернення Управлінням не розглядатиметься, оскільки у даному зверненні відсутні нові дні або факти, що потребують додаткової перевірки, з урахуванням вимог ч.2 ст.8 Закону України «Про звернення громадян» (а.с.10).

Вважаючи відмову відповідача щодо ненарахуванні та виплати позивачу індексації грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду із позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю. При цьому суд першої інстанції зазначив, що причиною порушення прав позивача на нарахування та виплату оспорюваної індексації стала протиправна бездіяльність відповідача (форма пасивної поведінки), а не дії, а тому, позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити спірну індексацію грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі ст.2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Відповідно до п. 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно з п. 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Так, з матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками, що відповідачем не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення позивача за вказаний період.

При цьому, колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду, встановленого ч.5 ст.122 КАС України, з огляду на те, що індексація є складовою грошового забезпечення, а тому строки позовної давності в даному випадку не застосовуються, що також узгоджується з приписами ч.2 ст. 233 КЗпП.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19 та відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при вирішені спору.

Крім того, колегія суддів критично розцінює доводи скаржника з приводу відсутності асигнувань на виплату індексації в кошторисі УСБУ в Запорізькій області, з огляду на те, що відсутність коштів не може бути підставою для відмови у проведені індексації грошового забезпечення.

Також колегія суддів зазначає, що Європейській суд з прав людини у справі «Кечко проти України», де мало місце порушення ст. 1 Протоколу №?1 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, зауважив, що реалізація права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на чинних нормативно-правових актах, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі №280/2696/20- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко