Справа № 640/23162/21
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 листопада 2021 року м. Київ № 640/23162/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Головань О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправною та скасування вимогу

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 11.05.2019 року № Ф-20795-17У з єдиного внеску в сумі 21030,90 гривень.

Ухвалою суду від 30.08.2021 р. позовну заяву залишено без руху з посиланням на необхідність подання заяви про поновлення строку звернення до суду, оскільки позовна заява подана з порушенням передбаченого ст. 122 КАС України шестимісячного строку.

21.10.2021 р. представником позивача подано до суду заяву щодо обгрунтування строків звернення до суду.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Представник позивача стверджує, що позивач не отримував жодних документів від відповідача, зокрема, спірну вимогу. Також зазначає, що 03.04.2020 року Святошинським районним відділом Державної виконавчої служби у м. Києві відкрито виконавче провадження №61711697 про стягнення коштів на користь держави з позивача.

У зв`язку з цими обставинами представником позивача 15.06.2020 року було направлено адвокатський запит до Головного управління ДПС у м. Києві, відповідь на вказаний запит Головним управлінням ДПС в м. Києві складено 13.07.2020.

25.12.2020 року представником позивача було направлено заяву про списання боргу ОСОБА_1 , листом ГУ ДПС у м. Києві від 29.01.2021 року в списанні суми боргу було відмовлено.

Копію оскаржуваної вимоги, як пояснено у позовній заяві, позивач не отримував, разом з тим позивачем не зазначено, коли саме йому стало відомо про оскаржувану вимогу, жодних доказів на підтвердження цієї обставини до суду не надано.

Проте згідно пояснень позивача стає зрозумілим, що про оскаржувану вимогу йому було відомо вже 15.06.2020, коли представником позивача було направлено адвокатський запит до Головного управління ДПС у м. Києві щодо наявності податкової заборгованості.

Крім того, навіть якщо відраховувати строк звернення до суду з моменту отримання листа ГУ ДПС у м. Києві від 29.01.2021 року, яким в списанні суми боргу було відмовлено, шестимісячний строк на звернення до суду пропущено.

У поданому клопотанні про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на факт звернення до суду 25.07.2021 р., проте, позовну заяву було повернуто ухвалою суду від 03.08.2021 р.

Проте, наявне право на повторне звернення до суду може бути реалізоване в межах строку звернення до суду, і факт попереднього звернення до суду на загальний строк звернення до суду не впливає.

За таких обставин доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку, що позовна заява подана поза межами шестимісячного строку, навіть, враховуючи період листування представника позивача з Головним управління ДПС у м. Києві з метою з`ясування всіх обставин нарахування боргу.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивачем не надано доказів поважності пропуску строку звернення до суду, а ті обставини, які зазначив позивач, судом визнаються неповажними для поновлення йому строку для звернення до адміністративного суду.

Адже, судом не виявлено доказів існування поважних та об`єктивно нездоланних причин, які спричинили несвоєчасне звернення заявника до суду.

Ані у тексті позову, ані у тексті клопотання про поновлення строку звернення до суду не доведено існування означеного імперативного причино-наслідкового зв`язку.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви з позовними матеріалами надіслати позивачу невідкладно.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 295 КАС України протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.В. Головань