Справа № 640/32182/21
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 листопада 2021 року м. Київ № 640/32182/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- стягнути з Державної фіскальної служби України (; 04655, м. Київ, Львівська пл., 8) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період затримки виконання рішення у справі №826/20138/14 з 14.06.2019 до 08.09.2020;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (; 04655, м. Київ, Львівська пл., 8) в строк не пізніше десяти робочих днів з дати набрання законної сили судовим рішенням у даній справі зарахувати ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) весь час вимушеного прогулу у період з 14.06.2019 до 08.09.2020 до вислугу років, строків трудового та страхового стажу.

Пунктом 3 частини першої статті 171 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вбачаю, що така не відповідає вимогам ст. 160, 161, 172 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зазначає, що позиція позивача у позовній заяві зводиться до того, що в позові заявлені вимоги про стягнення коштів на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України, які за своєю суттю прирівнюються до заробітної плати, а тому звернення до суду з якими відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України не обмежується будь-яким строком.

В той же час, аналіз положень частини другої статті 233 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Слід наголосити на тому, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування статті 233 Кодексу законів про працю України до спорів про його стягнення, ініційованих колишніми публічними службовцями, зокрема військовослужбовцями.

Тобто, вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до суду, помилковим є застосування положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, оскільки передбачене статтею 236 Кодексом законів про працю України відшкодування не є заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах статті 233 Кодексу законів про працю України.

Також, суд зазначає, що ухвалюючи рішення у справі №240/532/20, Верховний Суд одночасно відступив від висновку щодо застосування частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в його постановах, і погодився з висновком щодо застосування частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України у подібних правовідносинах, викладеному в інших його постановах, зокрема від 04 грудня 2019 року (справа №815/2681/17) і від 22 січня 2020 року (справа №620/1982/19).

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем такої заяви разом з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду подано не було.

Пунктом 3 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З прохальної частини позовної заяви видно, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру. Однак, судовий збір сплачено як за вимогу немайнового характеру.

Відтак, позивачу необхідно самостійно визначити розмір судового збору за звернення до суду з даним позовом відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву позивача слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною другою статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані судом недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду документа про сплату судового збору на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва та клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Згідно з частиною третьою статті 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня одержання ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності.

Суддя Я.І. Добрянська