Справа № 632/1715/21
Суддя: Библів С. В.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/1715/21
провадження № 2-а/632/31/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"18" листопада 2021 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря судового засідання Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайському Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор 6 роти батальйону №1 УПП в Харківській області лейтенант поліції Рижков Олег Олександрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 3921549 від 15.03.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15.03.2021 року інспектором 6 роти батальйону № 1 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Рижковим Євгеном Олександровичем було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3921549 про те, що 15.03.2021 року о 16 год. 10 хв. в межах населеного пункту смт. Травневе, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження руху більше як на 53 км/год., швидкість вимірювалася приладом «Трукам 001133», чим порушив п.12.4 ПДР України.

На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення, у якому його визнав винним інспектор поліції, не здійснював та ПДР України не порушував.

Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

У судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

13.09.2021 року до суду надано відзив на позов, в якому представник УПП в Харківській області ДПП О.О.Іващенко просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, оскільки постанова серії ЕАН № 3921549 винесена у відповідності до норм чинного законодавства, прилад Трукам правомірно використовується працівниками поліції для забезпечення контролю за дотриманням швидкісних обмежень в межах населених пунктів. Таким чином, зазначає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам зазначеної статті, а твердження позивача про відсутність доказів вчинення ним вищевказаного правопорушення, як і посилань на них в постанові є необгрунтованими.

Третя особа, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 15.03.2021 року інспектором 6 роти батальйону № 1 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Рижковим Євгеном Олександровичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3921549 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривен, за правопорушення, яке мало місце 15.03.2021 року. На розгляді справи про адмінправопорушення позивач ОСОБА_1 не був присутній, копію постанови відмовився отримувати.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам,

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки , що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Виходячи з вищезазначених положень законодавства, навіть у разі оскарження особою допущеного правопорушення і адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які розглядають працівники Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП положення частини першої ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного в конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Поліцейський, який уповноважений виносити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, та на місці, де він несе службу саме в той час.

Таким чином, розглядаючи адміністративну справу на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення інспектор діяв на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, відповідно до ст. 251 КУпАП.

Перевищення позивачем встановленої максимальної швидкості в населеному пункті зафіксовано приладом TruCAM 00113434, як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення..

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Такого ж висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду в своїй постанові від 11.06.2019 у справі № 379/78/19.

Вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_1 , в межах населеного пункту смт. Травневе рухався зі швидкістю 103 км/год, чим перевищив максимально допустиму швидкість для руху на 53 км/год. Після фіксації порушення на лазерний вимірювач швидкості TruCam 001133, інспектором було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб. Після незгоди водія з вчиненим правопорушенням інспектор прийняв рішення, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення, однак позивач не був присутній при розгляді справи та не отримав постанову на місці.

При цьому, судом враховано положення ст. 40 Закону № 580-VIII, якою передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.

Прилад TruCam не було стаціонарно монтовано, а отже ймовірна вібрація, що може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач, а також при запису вчиненого правопорушення прилад TruCAM перебував у руках поліцейського.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону № 580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону № 580-VIII.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З урахуванням тієї обставини, що до суду відповідачем не надано будь-яких доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 1, 3, 8 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, резолютивна частина позову не містить вимоги до суду про визнання дій поліцейського протиправними.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Таким чином, оскаржувана постанова від 15.03.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку на звернення до адміністративного суду з приводу оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає,що позивачем вказаний строк не пропущено, оскільки справу адміністративну було розглянуто на місці де було вчинено таке адміністративне правопорушення без участі правопорушника і він не мав змоги отримати вказану постанову негайно після її проголошення, а дізнався про її існування лише 18.08.2021 року з Первомайського ВДВС.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.71,77, 160-163 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3921549 від 15.03.2021 року, складену інспектором роти № 6 батальйону № 1 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Рижковим Олегом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.00 коп. - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець: АДРЕСА_1 , і.п.п. НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Третя особа: інспектор 6 роти батальйону №1 УПП в Харківській області лейтенант поліції Рижков Олег Олександрович, 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315-А.

Суддя: С. В. Библів