Справа № 640/11903/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Парінова А.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2021 року, прийнятого у порядку (спрощеного) письмового провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову відповідача в призначені та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ;

- зобов`язати відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності II групи з 09.12.2019, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, виходячи з наявності в нього права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності з 09.12.2019.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2021 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вказує, що оскаржуване рішення порушує норми матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Позивач вважає, що право колишнього міліціонера на отримання одноразової грошової допомоги закріплено у Законі України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ.

Також позивач вказує, що виходячи зі змісту документів, які наявні у матеріалах справи, можна зробити висновок, що під час проходження служби у міліції у ОСОБА_1 було захворювання - вегето-судинна дистонія, яке після звільнення призвело до розвитку гіпертонічної хвороби, що у подальшому призвело до проведення вимушеної операції по заміні аортального клапану та встановленню йому другої групи інвалідності. Таким чином, інвалідність, встановлена ОСОБА_1 , виникла через вегето-судинну дистонію, яка була наявна у нього на час звільнення з міліції і пов`язана з проходженням служби у міліції. Виходячи з вищевикладеного, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, оскільки інвалідність йому було встановлено після закінчення трьохмісячного строку після звільнення, проте інвалідність виникла внаслідок захворювання, яке мало місце в період проходження служби в міліції.

Також, позивач посилається на правову позицію Верховного Суду в аналогічних справах, зокрема: №120/1222/19-а, №806/3837/17, №725/4155/16-а.

Відзиву на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходило.

18.10.2021 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за участі скаржника.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Щодо клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 07.06.1993 по 30.12.2008 та з 30.12.2008 звільнений у відставку відповідно до Наказу Головного управління МВС України в м. Києві від 30.12.2008 №219о/с.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України серії 12 ААБ №425899 від 08.01.2020, з 09.12.2019 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності: захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач, з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, ОСОБА_1 звернувся за призначенням одноразової грошової допомоги.

Листом від 06.05.2020 №1/531-Пд ліквідаційна комісія ГУ МВС України в м. Києві повідомила позивача, що матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 були повернуті Міністерством внутрішніх справ України на доопрацювання. Зазначено, що при звільненні зі служби позивач ВЛК не проходив, скарг на стан здоров`я не заявляв. Звернуто увагу, що діагноз, зазначений в постанові військово-лікарської комісії від 24.01.2020 № 4/20 не співпадає з діагнозом МСЕК. Таким чином, ОСОБА_1 наявність недоліків у медичних документах унеможливлює прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись із вказаним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач звільнився з поліції за власним бажанням та інвалідність йому встановлено у термін, який становить понад шість місяців після звільнення особи зі служби, що в свою чергу позбавляє особу права на отримання одноразової грошової допомоги, суд прийшов до висновку про правомірність відмови відповідача у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII (далі - Закон №565-XII) та Порядком та умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850).

Зокрема, відповідно до ст. 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі: 250 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

За приписами п. 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Керуючись п. 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Відповідно до п. 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документів, зазначених в пунктах 6 або 7 Порядку №850, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію». Однак, за змістом п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Матерілами справи підтверджено, зокрема листами ГУ МВС в місті Києві від 06.05.2020 №1/531-Пд та Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 14.07.2020 №22171/15, що подані позивачем документи були повернуті листом ДФОП МВС України в м. Києві від 27.04.2020 №13466/15-2020 до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві на доопрацювання. Та станом на 13.07.2020 до МВС України повторно матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги не надходили. Також у своєму листі відповідач вказує, що рішення про призначення чи відмову в призначенні позивачу такої допомоги не приймалось.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував відповідні факти та відтак прийшов до передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги позивача частково є обґрунтованими та така скарга підлягає задоволенню в частині.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки МВС України не приймалось рішення та не вчинялись інші дії щодо відмови у задоволенні заяви позивача, то у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Водночас, не прийнявши рішення про призначення або про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідач допустив бездіяльність, яка порушила право позивача на розгляд його заяви про призначення одноразової грошової допомоги й отримання кінцевого рішення по суті порушеного питання.

З метою ефективного захисту порушеного права позивача на розгляд його заяви і поданих документів суб`єктом призначення одноразової грошової допомоги та прийняття останнім рішення по суті даного питання, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених ст. 9 КАС України підстав для виходу за межі позовних вимог та задоволення їх у наступний спосіб:

- визнати протиправною бездіяльність МВС України щодо не прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу;

- зобов`язання МВС України прийняти рішення про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу.

Вимога про зобов`язання відповідача застосувати при призначенні вказаної допомоги норми Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, виходячи з наявності в нього права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності з 09.12.2019 не підлягає задоволенню, оскільки заява позивача і документи до неї відповідачем не розглядались, відтак повноваження щодо прийняття відповідного рішення останнім не були реалізовані.

З огляду на обставини справи і наведене правове регулювання, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову у зазначеній судом частині.

Колегія суддів звернула увагу, що відповідач зазначив, що станом на 2020 рік матеріали заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги не повертались до нього від ліквідаційної комісії ГУ МВС у м. Києві, втім колегія суддів вважає, що відповідач, як вищестоящий орган відносно ГУ МВС у м. Києві, не позбавлений можливості витребувати вказаний пакет документів, якщо станом на час винесення даного рішення у справі №640/11903/20 такі документи до нього не повертались.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими призвели до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду питання про призначення або відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи з 09 грудня 2019 року, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання щодо призначення або відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності II групи з 09 грудня 2019 року, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

А.Б. Парінов