Справа № 609/1249/21
Суддя: Ковтунович О. В.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1249/21

2-а/609/11/2021

19 листопада 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Ковтуновича О.В,

при секретарі судового засідання: Мацишиній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

учасники справи - не з`явилися, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі відповідач) з вимогою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

2. Позов обґрунтований тим, що 22 серпня 2021 року інспектором відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Штукою Павлом Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 576424, якою позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 22.08.2021 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Шумськ по вул. Українська здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із винесеною постановою позивач не згідний, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Зазначене інспектором поліції у постанові порушення є лише його припущенням, а вказана постанова не відображає дійсних обставин справи та винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, не підтверджуються у належними та допустимими доказами.

При винесенні оскаржуваної постанови позивач неодноразово наполягав на тому, що не порушував Правил дорожнього руху та пропонував інспектору поліції надати належні докази що саме він керував транспортним засобом та саме він зупинив транспортний засіб в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонено», на що інспектор поліції йому безпідставно відмовив.

Крім того, інспектор поліції не дав можливості позивачу скористатись правом на правову допомогу, хоча він заявив про бажання скористатись допомогою адвоката до початку оформлення постанови.

Позивач зазначає, що оспорював на місці події допущене порушення. Таким чином, інспектор зобов`язаний був на виконання ч. 5 ст. 258 КУпАП скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу. Однак, протокол не складався. На місці події позивач заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення, однак, усі його пояснення проігноровано (не відображено у відповідній процесуальній формі та не оцінено) особою, що склала постанову, що є грубим порушенням права на захист.

Також, звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача. Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

В порушення вказаних приписів КУпАП відповідачем в оскаржуваній постанові чітко не вказано місця вчинення адміністративного правопорушення, тобто не зазначено номеру будинку, що знаходиться по вул. Українська в м. Шумськ, в районі якого в порушення ПДР позивач начебто здійснив зупинку, що, враховуючи зміст адміністративного правопорушення, яке пов`язане саме з місцем зупинки автомобіля, фактично унеможливлює встановлення всіх обставин справи.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення ним зупинки в зоні дії знаку, який би забороняв зупинку чи стоянку транспортного засобу по вул. Центральна в м. Шумськ.

Більше того, в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено які вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, позивачем порушено, а лише вказано що позивач здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Тобто, відповідачем не з`ясовано повно обставини справи, не викладено в оскаржуваній постанові чітко зміст вчиненого позивачем правопорушення, а також місце його вчинення, не долученого належних допустимих доказів, якими би таке правопорушення підтверджувалось поза розумним сумнівом. Як наслідок, зазначені обставини є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Під час винесення постанови інспектором поліції не дотримано вимог ст. ст. 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Оскільки, при винесені постанови серії БАВ № 576424 від 22.08.2021 року не були з`ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим просить скасувати постанову серії БАВ № 576424 від 22.08.2021 року, винесену інспектором відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Штукою Павлом Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

3. 12 листопада 2021 року на адресу Шумського районного суду Тернопільської області від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначає, що даний позов не визнає, оскільки інспектором поліції відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Штукою Павлом Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відповідно до посадової інструкції та згідно чинного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 454 грн. до ухвалення рішення у справі. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання у справі на 19 листопада 2021 року.

5. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності із повним підтриманням вимог.

6. Відповідач у судове засідання не з`явився проте як вбачається із поданого ним відзиву на позов справу просить розглядати у їх відсутності.

7. Згідно ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Як вбачається із матеріалів справи 22 серпня 2021 року інспектором відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Штукою Павлом Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 576424, якою позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 340 гривень

ІV. Оцінка Суду.

Дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, перевіривши їх доказами, суд приходить такого висновку.

9. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

10. Приписами частини 1 статті 6 КАС України визначено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

11. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

12. Як передбачено ч. 1ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

13. За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

14. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

15. Частиною першоюстатті 122 КУпАП визначено, що правопорушенням, за яке настає адміністративна відповідальність у вигляді штрафу, визначено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

16. Згідно із ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач у позовній заяві стверджує, що оспорював на місці події допущене порушення. Однак, протокол не складався. На місці події позивач заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення, однак, усі його пояснення проігноровано.

17. Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із оскаржуваної постанови відповідачем чітко не вказано місця вчинення адміністративного правопорушення, тобто не зазначено номеру будинку, що знаходиться по вул. Українська в м. Шумськ, в районі якого в порушення ПДР позивач здійснив зупинку, що, враховуючи зміст адміністративного правопорушення, яке пов`язане саме з місцем зупинки автомобіля, фактично унеможливлює встановлення всіх обставин справи.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення позивачем зупинки в зоні дії знаку, який би забороняв зупинку чи стоянку транспортного засобу по вул. Центральна в м. Шумськ.

Більше того, в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено які вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, позивачем порушено, а лише вказано що позивач здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

19. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

20. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Водночас, об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивач здійснив адміністративне правопорушення, суду не надано.

Оскаржувана постанова містить лише опис інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, однак, у ній відсутні посилання на будь-які докази (в тому числі на відеозапис з відеореєстратора нагрудної камери поліцейського), на підставі яких зроблено висновок про факт правопорушення.

21. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

22. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлені статтею 78 цього Кодексу.

23. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

24. Позивачем заперечується вчинення адміністративного правопорушення яке йому інкримінується.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, відповідачем суду не надано будь-яких доказів правомірності винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

25. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має гуртуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

26. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

27. Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

28. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного суду України від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

29. При винесенні покарання за порушення Правил дорожнього руху суди не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постану про штраф, останні не можуть бути допустимим доказами (правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 29.04.2020 у справі №161/5372/17).

30. Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

31. Таким чином, суд приходить до переконання, що у матеріалах адміністративної справи відсутні докази факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності із законом.

32. Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись статями 33, 122, 251, 252, 268, 278-280, 285-287, 288, 289, 293 КУпАП, статями 5 19, 20, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місце знаходження: 46001, м. Тернопіль вул. Валова, 11, ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволити повністю.

2. Скасувати постанову серії БАВ № 576424 від 22.08.2021 року, винесену інспектором відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Штукою Павлом Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду складено 19 листопада 2021 року.

Суддя: О. В. Ковтунович