Справа № 240/16334/20
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/16334/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

18 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зміну порядку та способу виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №240/16334/20 позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність дії Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (вул.Чуднівська, 105, м. Житомир, 10005, ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інд. код НОМЕР_1 ), як інваліду війни 2 групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому, восьми мінімальних пенсій за віком, як це встановлено частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", зобов`язано Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як інваліду війни 2 групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням проведених виплат.

Вказане рішення набрало законної сили і на його виконання позивачу 26.04.2021 було видано виконавчий лист №3930/2021.

01.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення у справі, у якій просить:

- ухвалити рішення та змінити порядок та спосіб виконання судового рішення - Житомирського окружного адміністративного суду від 15.02.2021 у справі №240/16334/20;

- ухвалити рішення замість рішення "Зобов`язання Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату мені, як інваліду війни 2 групи, щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат" ухвалити рішення "Стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на мою користь 9464 грн. недоплаченої грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення у справі відмовлено за безпідставністю.

Позивач не погодившись з ухвалою суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким заяву про зміну способу виконання судового рішення задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції ухвалою від 19.07.2021 не взяв до уваги, що рішення суду про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити недоотриману разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік не виконується, а тому подальше існування такого стану речей та невжиття ефективних заходів щодо виконання рішення суду може свідчити про відсутність в Україні ефективних механізмів правового захисту та порушеного принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 19.07.2021 навів обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення по суті у визначених початково спосіб, суд неправомірно не дійшов висновку про зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі на стягнення з відповідача визнаної ним суми заборгованості перед позивачем.

Відмовляючи в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення від 15.02.2021 у справі №240/16334/20, суд першої інстанції аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки задоволення заяви про зміну чи встановлення способу виконання рішення суду фактично змінить рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 5 КАС України, що був обраний судом під час розгляду справи по суті.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За змістом ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд зазначає, що необхідною умовою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, є наявність виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Тобто, суд лише за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином положення КАС України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

Як видно із рішення Житомирського окружного адмністративного суду від 15.02.2021 у справі №240/16334/20, Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як інваліду війни 2 групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням проведених виплат.

В заяві про встановлення зміну способу та порядку виконання судового рішення позивач просить: ухвалити рішення замість рішення "Зобов`язання Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити перерахунок та виплату мені, як інваліду війни 2 групи, щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведених виплат" ухвалити рішення "Стягнути з Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на мою користь 9464 грн. недоплаченої грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік".

Тобто, позивач фактично просить суд змінити суть резолютивної частини зазначеного рішення суду, яке набрало чинності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта стосовно того, що рішення суду на даний час не виконано.

Разом з тим, спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду справи.

Зміна на підставі ст. 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до ст. 378 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання.

В свою чергу, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Тим більше, що в резолютивній частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі №240/16334/20 сума коштів, що підлягають виплаті, не була конкретизована.

Позивачем не наведено жодних обставин та не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

Водночас, за приписами ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання на всій території України, незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов`язання вчинити дії чи стягнення з нього коштів).

Тобто, в будь-якому разі судове рішення, ухвалене на користь позивача має бути виконане.

Разом з тим, судом встановлено, що вже нараховану суму допомоги не було виплачено стягувачу у зв`язку із відсутністю фінансових надходжень. Доказів відсутності можливості виконати рішення у визначених судом спосіб не надано, а невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень в розумінні ст.378 ч.3 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення.

За таких обставин суд апеляційної погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява позивача про зміну способу виконання рішення є безпідставною та необґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у задоволенні заяви позивача про зміну способу виконання рішення суду слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.