Справа № 761/26688/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є.,Собківа Я.М., за участю секретаря: Зуєнка Д.П., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Вищого адміністративного суду України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищого адміністративного суду України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 у серпні 2020 року звернувся до суду з позовною заявою до Вищого адміністративного суду України (відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач - 2), в якій просив:

- визнати протиправною відмову відповідача-1 у здійсненні належного розрахунку стажу судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_1 та не встановлення своєчасно 70 відсотків надбавки за вислугу років;

- зобов`язати відповідача-1 встановити 70 відсотків надбавки за вислугу років ОСОБА_1 , яка дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в разі виходу у відставку з 02.07.2015, визначивши стаж роботи на посаді судді з урахуванням пільгового стажу учасника бойових дій - 30 років і 1 день;

- зобов`язати відповідача-1 провести перерахунок заробітної плати та виплатити наявну заборгованість за період з 02.07.2015 по 12.07.2016;

- зобов`язати відповідача-1 видати ОСОБА_1 розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням загального стажу роботи на посаді судді станом на 12.07.2016 - 31 рік 6 днів;

- зобов`язати видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (з урахуванням 70 відсотків надбавки за вислугу років) за 2016-2020 роки;

- зобов`язати відповідача-1 відкликати попередньо видані довідки за 2016-2020 роки та проінформувати про це відповідача-2;

- визнати протиправною відмову відповідача-2 у здійсненні належного перерахунку стажу судді у відставці ОСОБА_1 , зміни відсотків надбавки за вислугу років і проведенні перерахунку й виплати наявної заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за весь період, починаючи з 2016 року;

- зобов`язати відповідача-2 внести зміни в розпорядження стосовно загального стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу учасника бойових дій з 29 років 6 місяців 7 днів на 31 рік 6 днів;

- зобов`язати відповідача-2 змінити розмір доплати за вислугу років з 60 відсотків на 70 відсотків для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача-2 здійснити перерахунок і виплатити виниклу заборгованість ОСОБА_1 з 12.07.2016 з урахування проведених виплат без обчислення граничного розміру пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач-1 протиправно не зарахував до стажу роботи на посаді судді період військової служби на території Демократичної Республіки Афганістан у пільговому обчисленні (один місяць за три), що мало наслідком невірне визначення розміру надбавки до посадового окладу за вислугу років, та у подальшому - невірний розрахунок розміру суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача-1 провести перерахунок заробітної плати та виплатити наявну заборгованість за період з 02 липня 2015 року по 12 липня 2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Вищого адміністративного суду України у здійсненні належного розрахунку стажу судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_1 та не встановлення своєчасно 70 відсотків надбавки за вислугу років.

Зобов`язано Вищий адміністративний суд України встановити 70 відсотків надбавки за вислугу років ОСОБА_1 , яка дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в разі виходу у відставку з 02 липня 2015 року, визначивши стаж роботи на посаді судді з урахуванням пільгового стажу учасника бойових дій 30 років і 1 день.

Зобов`язано Вищий адміністративний суд України видати ОСОБА_1 розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням загального стажу роботи на посаді судді станом на 12 липня 2016 року - 31 рік 6 днів.

Зобов`язано Вищий адміністративний суд України видати ОСОБА_1 довідку, згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 258131,25 грн., у тому числі: посадовий оклад (з урахуванням коефіцієнта -1,25) - (2118 х 50 х 1,25) 132375,00 грн; доплата за вислугу років (70%) - 92662,50 грн; перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь (15%) - 19856,25 грн; робота, що передбачає доступ до державної таємниці (10%) - 13235,50 грн.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у здійсненні належного перерахунку стажу судді у відставці ОСОБА_1 , зміни відсотків надбавки за вислугу років та проведенні перерахунку і виплати наявної заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за весь період, починаючи з 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві внести зміни в розпорядження стосовно загального стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу учасника бойових дій з 29 років 6 місяців 7 днів на 31 рік 6 днів.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві змінити розмір доплати за вислугу років з 60 відсотків на 70 відсотків для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату виниклої заборгованість ОСОБА_1 з 12 липня 2016 року з урахування проведених виплат без урахування граничного розміру пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має стаж роботи, який дає право на виплату щомісячної доплати за вислугу років - 31 рік 0 місяців 6 днів, відповідно, має право на виплату щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 70 відсотків, тому відмова відповідача-1 у здійсненні належного розрахунку стажу судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_1 та не встановлення своєчасно 70 відсотків надбавки за вислугу років є протиправною.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання нової довідки про суддівську винагороду для обчислення і перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року, оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, згідно з якими право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Крім того, у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи доказів про виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року у справі №761/37014/17, яке роз`яснено ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року, зокрема, яким зобов`язано пенсійний орган зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді службу в лавах Радянської Армії, що включає в себе період служби в лавах Збройних сил СРСР (Демократична республіка Афганістан) з 06 березня 1985 року по 05 грудня 1985 року, який повинен обчислюється на пільгових умовах - один місяць за три, суд першої інстанції зобов`язав відповідача-2 внести зміни в розпорядження стосовно загального стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу учасника бойових дій з 29 років 6 місяців 7 днів на 31 рік 6 днів.

Також враховуючи, що наявність стажу судді більше 30 років дає право на отримання щомісячної доплати у розмірі 70 відсотків, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача-2 змінити розмір доплати за вислугу років з 60 відсотків на 70 відсотків для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та здійснити перерахунок та виплату виниклої заборгованості з 12 липня 2016 року з урахування проведених виплат без урахування граничного розміру пенсії.

Відповідач-1, не погоджуючись із судовим рішенням в частині зобов`язання його видати ОСОБА_1 довідку, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 258131,25 грн, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, виключивши з резолютивної частини цей абзац.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач-1 зазначив, що суд першої інстанції безпідставно зобов`язав його видати ОСОБА_1 довідку, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 258131,25 грн, оскільки така вимога позивачем не заявлялась і не уточнювалась, відповідно суд першої інстанції порушив норми процесуального права в частині розгляду справи, а саме: позбавив відповідач-1 можливості надати заперечення з цього питання.

Крім того, на думку скаржника, суд першої інстанції зобов`язав відповідача при видачі довідки керуватись іншим законом - Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ замість Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI.

Відповідач-2, також не погодився із судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та недотримання норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач-2 зазначив, що суд першої інстанції безпідставно зобов`язав його внести зміни в розпорядження стосовно загального стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу учасника бойових дій з 29 років 6 місяців 7 днів на 31 рік 6 днів, оскільки на виконання судових рішень у справі №761/37014/17 відповідач здійснив позивачу перерахунок стажу за період з 14 жовтня 1983 року по 06 грудня 1985 року, який становить 31 рік 5 місяців 28 днів, про що свідчить відповідне розпорядження.

Крім того, скаржник вказав, що позивач не звертався до нього із заявою про перерахунок пенсії щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, довідку про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не надавав, тому у відповідача-2 відсутні правові підстави для здійснення відповідного перерахунку.

Позивач подав відзив на апеляційні скарги, в якому він просить залишити такі скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів скаржників і правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 14.10.1983 по 05.03.1985 проходив строкову службу в армії, з них в період з 06.03.1985 по 05.12.1985 - на території Демократичної Республіки Афганістан, з 01.09.1986 по 30.06.1990 навчався у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського, з 25.07.1990 по 02.07.1991 працював стажистом слідчого прокуратури Кіровоградського району прокуратури Кіровоградської області, з 03.07.1991 по 22.11.1992 - слідчим прокуратури Кіровоградського району, слідчим прокуратури Ленінського району м. Кіровограда, прокурором відділу загального нагляду прокуратури Кіровоградської області, з 28.05.1993 по 31.03.1998 - суддею Кіровського районного суду м. Кіровограда, з 01.04.1998 по 30.08.2005 - суддею Кіровоградського обласного суду (Апеляційного суду Кіровоградської області), з 31.08.2005 по 12.07.2016 - суддею Вищого адміністративного суду України.

Наказом голови Вищого адміністративного суду України від 21.06.2012 № 525-к "Про щомісячну доплату за вислугу років суддям" позивачу з 15.03.2012 встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 60 відсотків посадового окладу (стаж роботи більше 25 років).

Постановою Верховної Ради України від 05.07.2016 позивача звільнено з посади судді Вищого адміністративного суду України у зв`язку з поданням заяви про відставку. Отже, наказом голови Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 № 488-к суддю Вищого адміністративного суду України ОСОБА_1 відраховано зі штату суду.

При звільненні позивача у відставку Вищим адміністративним судом України надано розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якого стаж роботи становить 29 років 6 місяців 7 днів. З урахуванням зазначеної довідки позивачу було призначено довічне грошове утримання із виплатою 86 відсотків заробітної плати діючого судді Вищого адміністративного суду України.

У подальшому, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29.01.2018 у справі № 761/37014/17, серед іншого, зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді наступні періоди: 2 роки 1 місяць 23 дня (з 14 жовтня 1983р. по 06 грудня 1985р.) - служба в лавах Радянської Армії; 1 рік 11 місяців (з 01 вересня 1986р. по 30 червня 1990р.) - навчання в Харківському юридичному інституті; 11 місяців 8 днів (з 25 липня 1990р. по 02 липня 1991р.) - стажист слідчого прокуратури Кіровоградського району прокуратури Кіровоградської області; 1 рік 4 місяці 20 днів (з 03 липня 1991р. по 22 листопада 1992р.) - слідчий прокуратури Кіровоградського району, слідчий прокуратури Ленінського району м. Кіровограда та прокурор відділу загального нагляду прокуратури Кіровоградської області.

Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві визначити та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судці у відставці у розмірі 90 відсотків від заробітної плати діючого судді суду касаційної інстанції, починаючи з 12.07.2016 з урахуванням проведених виплат без обмеження граничного розміру пенсії.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.06.2020 у справі № 761/37014/17 роз`яснено, що при зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді періоду 2 роки 1 місяць 23 дня (з 14 жовтня 1983р. по 06 грудня 1985р.) - служба в лавах Радянської Армії, який включає в себе період служби в лавах Збройних сил СРСР (Демократична республіка Афганістан) з 06 березня 1985р. по 05 грудня 1985р., повинен обчислюється на пільгових умовах - один місяць за три, відповідно до п. 1) постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей».

Позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії Вищого адміністративного суду України з заявою від 30.01.2020, в якій просив перерахувати суддівську винагороду з урахуванням надбавки за вислугу років - 70 відсотків замість 60 відсотків та видати відповідну довідку для приєднання до пенсійної справи та проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Вищий адміністративний суду України надав позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 06.02.2020 № 69 з урахуванням доплати за вислугу років - 70 відсотків. Крім того, позивачу видано оновлений розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якому також було враховано пільгове обчислення періоду військової служби у Демократичній республіці Афганістан.

Разом з тим, листом від 16.03.2020 № 81/12-14/20 Вищий адміністративний суд України повідомив позивача, що стосовно нього проведено лише перерахунок загального стажу. Водночас довідку про суддівську винагороду від 06.02.2020 № 69 із зазначенням 70-відсоткової надбавки за вислугу років було видано помилково, у зв`язку з чим зазначену довідку відкликано, про що повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

У свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відповідь на заяву позивача щодо перерахунку довічного грошового утримання згідно із Закону України «Про судоустрій і статус суддів», повідомило про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку, посилаючись на відкликання довідки ВАСУ від 06 лютого 2020 року №69.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідачів, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржників, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, яка діяла на дату встановлення позивачу доплати), суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Станом на день звільнення позивача у відставку з посади судді порядок розрахунку та виплати суддівської винагороди врегульовано статтею 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Відповідно до частини першої статті 131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Розділу ХІІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Частиною шостою статті 44 Закону України «Про статус суддів» встановлено, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Також відповідно до пункту 3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 (що діяв на дату встановлення позивачу доплати), до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що учасниками бойових дій визнаються, в тому числі, учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року №63, бойові дії в Афганістані, під час яких йому надавалася допомога за участю військовослужбовців, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього СРСР, проходили в період із квітня 1978 року по грудень 1989 року.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років зараховується, в тому числі, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті,, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється в порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393 передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, в тому числі, участь у бойових діях у воєнний час.

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12 вересня 1991 року №1545-XII, до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Згідно з вимогами підпункту «а» пункту 1 Постанови ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР «Про пільги військовослужбовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім`ям» від 17 січня 1983 року №59-27, передбачено зараховування до вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за три місяці час служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, які прослужили встановлений строк служби в цій країні.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що до стажу роботи на посаді судді зараховується час проходження військової служби та визначений порядок та умови його обчислення, в тому числі, передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям одного місяця служби за три місяці часу служби на території Демократичної Республіки Афганістан у період бойових дій.

Необхідність зарахування позивачу до стажу роботи, що дає право на надбавку за вислугу років, роботу в період проходження дійсної строкової військової служби на території Республіки Афганістан з 06 березня 1985 року по 05 грудня 1985 року на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, встановлено рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року у справі №761/37014/17, яке роз`яснено ухвалою від 24 червня 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2016 року при здійсненні розрахунку стажу ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідач - 1 не врахував пільговий стаж позивача, як учасника бойових дій на території Демократичної Республіки Афганістан.

Вказані обставини відповідач - 1 підтвердив листом від 06 лютого 2020 року №51/8.1-14/20, у якому зазначив, що при здійсненні обрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці допущено помилку, а саме: період служби в лавах Збройних Сил СРСР (Афганістан) з 06 березня 1985 року по 05 грудня 1985 року не зараховано на пільгових умовах - один місяць за три місяці.

У зв`язку із обставинами, викладеними у вказаному листі, відповідач - 1 видав позивачу новий розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якому враховано пільгове обчислення періоду військової служби у Демократичній республіці Афганістан та довідку від 06 лютого 2020 року №3дк, у якій зазначено, що станом на 12 липня 2016 року стаж роботи, що давав право на виплату судді щомісячної доплати за вислугу років складав 31 рік 0 місяців 6 днів (70 відсотків посадового окладу).

У подальшому, вказана довідка відповідача - 1 скасована, з тих підстав, що вона видана помилково, про що повідомлено ГУ ПФУ у м. Києві.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скасування довідки від 06 лютого 2020 року №3дк не спростовує факту наявності у позивача стажу роботи, що дає право на виплату щомісячної доплати за вислугу років - 31 рік 0 місяців 6 днів, що становить 70 відсотків посадового окладу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має стаж роботи, який дає право на виплату щомісячної доплати за вислугу років - 31 рік 0 місяців 6 днів, відповідно, має право на виплату щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 70 відсотків, тому відмова відповідача-1 у здійсненні належного розрахунку стажу судді Вищого адміністративного суду України ОСОБА_1 та не встановлення своєчасно 70 відсотків надбавки за вислугу років є протиправною.

Щодо визначення розміру суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, колегія суддів зазначає таке.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ передбачались особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, відповідно до пункту 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ.

У вказаному рішенні зокрема зазначено: «Судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України».

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Враховуючи, що зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020, то у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права сформовано у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в зразковій справі №620/1116/20.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач вийшов у відставку з посади судді та не проходив кваліфікаційне оцінювання суддів й отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя, то наявні підстави для зобов`язання відповідача -1 видати довідку, згідно якої суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці складає 258 131,25 грн, у тому числі: посадовий оклад (з урахуванням коефіцієнта -1,25) - (2 118 х 50 х 1,25) 132 375,00 грн; доплата за вислугу років (70%) - 92 662,50 грн; перебування на адміністративній посаді - 0, науковий ступінь (15%) - 19 856,25 грн; робота, що передбачає доступ до державної таємниці (10%) - 13235,50 грн.

Доводи відповідача-1, викладені в апеляційній скарзі, про безпідставне зобов`язання Вищого адміністративного суду України видати ОСОБА_1 довідку, згідно з якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 258131,25 грн, оскільки така вимога позивачем не заявлялась, колегія суддів відхиляє, з тих підстав, що у п`ятому пункті прохальної частини позовної заяви позивач просив зобов`язати видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (з урахуванням 70 відсотків надбавки за вислугу років) за 2016-2020 роки.

Що стосується, позовних вимог про визнання протиправною відмови відповідача-2 у здійсненні належного перерахунку стажу судді у відставці ОСОБА_1 , зміни відсотків надбавки за вислугу років та проведенні перерахунку й виплати наявної заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за весь період, починаючи з 2016 року, колегія суддів зазначає таке.

Як зазначалось, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року у справі №761/37014/17, яке в подальшому роз`яснено ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 червня 2020 року, зобов`язано органи пенсійного фонду зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді службу в лавах Радянської Армії, що включає в себе період служби в лавах Збройних сил СРСР (Демократична республіка Афганістан) з 06 березня 1985 року по 05 грудня 1985 року, який повинен обчислюється на пільгових умовах - один місяць за три, та зобов`язано визначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків від заробітної плати діючого судді суду касаційної інстанції, починаючи з 12 липня 2016 року з урахуванням проведених виплат без обмеження граничного розміру пенсії.

Отже, обов`язок зарахування позивачу пільгового стажу учасника бойових дій до стажу роботи на посаді судді встановлено в судовому порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи відповідача - 2, викладені в апеляційній скарзі, про те, що на виконання судових рішень у справі №761/37014/17 позивачу здійснено перерахунок стажу за період з 14 жовтня 1983 року по 06 грудня 1985 року, який становить 31 рік 5 місяців 28 днів, про що свідчить відповідне розпорядження, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до виписки з карткового рахунку за 2020 рік та за січень 2021 року станом на 01 лютого 2021 року сума нарахування щомісячного довічного грошового утримання не змінювалась, тобто перерахунок не здійснено.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача - 2 внести зміни в розпорядження щодо загального стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу учасника бойових дій з 29 років 6 місяців 7 днів на 31 рік 6 днів.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки наявність стажу судді більше 30 років дає право на отримання щомісячної доплати у розмірі 70 відсотків, то наявні підстави для зобов`язання відповідача-2 змінити розмір доплати за вислугу років з 60 відсотків на 70 відсотків для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та здійснити перерахунок і виплату виниклої заборгованості з 12 липня 2016 року з урахування проведених виплат без урахування граничного розміру пенсії.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача-2 колегія суддів не приймає з підстав, наведених вище.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржується, а тому законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, в силу приписів ст. 308 КАС України, апеляційним судом не перевіряється.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Вищого адміністративного суду України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18 листопада 2021 року.

Головуючий суддяЛ.Т. Черпіцька
Судді: О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків