Справа № 140/9957/21
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/9957/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2020 №0-0305 на суму 1 098,33 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 3 975,20 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 3 987,72 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 1 781,87 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 832,51 грн, від 04.06.2020 року №0-0305 на суму 1 362,07 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 2 602,28 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 30 980,35 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 335,51 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 2 642,34 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 262,06 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 11 824,20 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 23 648,39 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 1 816,51 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 52 997,10 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 665,58 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 636,37 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 732,35 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 544,57 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 928,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення по об`єктах нерухомого майна: побутове приміщення площею 952,60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; корівник площею 955,60, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; склад для зберігання зерна площею 427,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; корівник площею 435,30 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; кормокухня площею 199,50 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлова будівля площею 1 222,30 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 ; приміщення зерноскладу площею 1 270,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 ; приміщення телятника площею 1 693,40 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 ; приміщення телятника площею 1 692,70 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6 ; приміщення телятника площею 1 695,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_7 ; приміщення телятника площею 1 690,50 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 ; приміщення телятника площею 1 699,70 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_9 ; будівля свинарника площею 1 889,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_10 ; будівля свинарника площею 1 889,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_10 ; нежитлове приміщення площею 81,60 кв.м., адреса невідома; нежитлове приміщення площею 155,90 кв.м., адреса невідома; нежитлова будівля площею 1 856,00 кв.м., адреса невідома; нежитлове приміщення площею 158,30 кв.м., адреса невідома; нежитлова будівля площею 20,10 кв.м., адреса невідома; нежитлова будівля площею 15,70 кв.м., адреса невідома; будівля свинарника площею 443,20 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_10 , які належать на праві власності ОСОБА_1 .

Позивач зазначила, що вищевказані об`єкти нерухомого майн, які належить їй на праві приватної власності і щодо яких відповідачем донараховані податкові зобов`язання, є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Крім того, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» включає (код 1271): будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси.

Також вказала, що об`єкти нерухомості використовуються виключно за їх сільськогосподарським призначенням та, як сільськогосподарським товаровиробником у господарській діяльності Фермерського господарства «Малинове сяйво», , засновником якого та кінцевим є бенефіціарним власником (контролером) є позивач, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому вважає, що відповідно до п.п. ж п.п. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктами оподаткування.

Відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основними видами економічної діяльності Фермерського господарства «Малинове сяйво», , є: Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); Код КВЕД 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; Код КВЕД 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; Код КВЕД 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; Код КВЕД 01.46 Розведення свиней; Код КВЕД 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; Код КВЕД 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Позивач зазначила, що відповідачем протиправно, не в межах компетенції та з перевищенням повноважень податкового органу, що є суттєвим порушенням податкового законодавства, нараховано грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік (ППР від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305) на об`єкти нерухомого майна, які не перебувають у власності ОСОБА_1 та не перебували у 2019 році.

Також ГУ ДПС у Волинській області нараховано позивачу грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік (ППР від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 № 0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305) на невідоме нерухоме майно, оскільки відповідач не вказав у розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 за 2019 рік їх місцезнаходження та точне місцезнаходження нерухомості, що є обов`язковою умовою для контролюючого податкового органу для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для правильного та правомірного обчислення податку за його ставкою.

Вважає, що оскільки, належні їй на праві власності об`єкти нерухомого майна, які використовуються, як сільськогосподарським товаровиробником, у сільськогосподарській діяльності Фермерського господарства «Малинове сяйво», , тому відповідно до пп. ж пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктами оподаткування. Отже, відсутні підстави для нарахування контролюючим органом грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що правовою підставою для застосування до особи пільги зі стати податку па нерухоме майно, у вигляді звільнення його від стати, є одночасна сукупність наступних умов: використання споруди безпосередньо у сільськогосподарській діяльності; особа є сільськогосподарським товаровиробником (яким безпосередньо позивач не являється, оскільки остання не здійснює підприємницької діяльності).

Представник відповідача вказав, що згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженим наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507, до класу (код 1271) «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» належать будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інші.

Отже, фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Державного класифікатора продукції та послуг (ФОП), мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, володіють та використовують будівлі, споруди, що призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників, з метою визначення об`єкта оподаткування згідно з пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Зазначив, що позивачем не додано будь-якого документального підтвердження, щодо передачі вказаних об`єктів нерухомості на баланс фермерського господарства «Малинове сяйво» та використання таких ділянок безпосередньо у здійсненні сільськогосподарської діяльності. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив здійснювати розгляд справи за участі представника ГУ ДПС у Волинській області.

Щодо клопотання про розгляд справи за участю відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду та позивачу відзив на адміністративний позов, суд не вбачав підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, просить адміністративний позов задовольнити, мотивуючи тим, що на праві приватної власності їй належать приміщеннями свинарників, корівника, складу зберігання зерна та побутового складу, які знаходяться на території села Кадище Ківерцівського районну Волинської області та села Злазне Костопільського району Рівненської області.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, клас «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» включає (код 1271): будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси.

Вказала, що об`єкти нерухомості, які належить їй на праві приватної власності і щодо яких відповідачем нараховані податкові зобов`язання з податку на нерухомість, відмінне від земельної ділянки, спірними податковими повідомленнями-рішеннями, є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, що відповідачем не заперечено.

Також позивач зазначила, що вона є учасником (засновницею) та кінцевим бенефіціарним власником Фермерського господарства «Малинове сяйво», , на даний час приміщення свинарників, корівника, складу зберігання зерна та побутового складу, використовуються у сільськогосподарській діяльності Фермерського господарства «Малинове сяйво», що не заперечується відповідачем.

Щодо підтвердження факту провадження у 2019 році Фермерського господарства «Малинове сяйво», , сільськогосподарської діяльності, позивачем разом із позовом було надано Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2019 рік та фінансову звітність мікропідприємства за 2019 рік. Водночас, відповідачем не заперечений факт здійснення сільськогосподарської діяльності ФГ «Малинове сяйво», , у 2019 році.

Позивач вважає, що оскільки, належні їй на праві власності об`єкти нерухомого майна, використовуються як сільськогосподарським товаровиробником, у сільськогосподарській діяльності Фермерського господарства «Малинове сяйво», , тому відповідно до пп. ж пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктами оподаткування.

Отже, відсутні підстави для нарахування контролюючим органом грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому у зв`язку із застосуванням пільги передбаченої пунктом «ж» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України підлягають скасуванню наступні податкові повідомлення-рішення: від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 року №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 року №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305.

Щодо об`єктів нерухомості, які не належать повивачу на праві приватної власності та на які нараховане спірними ППР грошове зобов`язання, позивач зазначила наступне. Відповідач у своєму відзиві не надав жодних пояснень чи підтверджень правомірності винесених ним податкових повідомлень-рішень, якими нарахований податок на нерухомість, відмінну від земельної ділянки за 2019 рік, на об`єкти нерухомості, що не належать та не належали на праві приватної власності у 2019 році за період якого нараховане податкове зобов`язання.

Водночас згідно приписів ПК України, такий податок нараховується на площу об`єкту нерухомості та сплачується власником нерухомості.

Тобто, Відповідач помилково, протиправно та з перевищень меж повноважень, виніс наступні податкові повідомлення-рішення: від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305; від 31.08.2021 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305; від 04.06.2020 №0-0305.

Враховуючи наведене, позивач просила адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення від 04.06.2020 №0-0305 на суму 1 098,33 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 3 975,20 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 3 987,72 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 1 781,87 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 832,51 грн, від 04.06.2020 року №0-0305 на суму 1 362,07 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 2 602,28 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 30 980,35 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 335,51 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 2 642,34 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 262,06 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 11 824,20 грн, від 04.06.2020 №0-0305 на суму 23 648,39 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 1 816,51 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 52 997,10 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 665,58 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 636,37 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 732,35 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 544,57 грн, від 31.08.2021 №0-0305 на суму 70 928,48 грн, відповідно до яких ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період - 2019 рік (а.с.15-34).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII (далі - Закон №71-VIII), яким запроваджено новий місцевий податок, а саме: податок на майно, який складається із: податку на майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Так, відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України передбачає, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно із пунктом 10.3 статті 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Відповідно до пункту 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Зважаючи на зміст наведених законодавчих норм, встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є повноваженням місцевої ради, яке виконується шляхом прийняття відповідного рішення.

Підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено перелік об`єктів нерухомого майна, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

При цьому, виходячи із системного тлумачення вищевказаної норми ПК України необхідно вказати, що законодавець у кожному буквеному пункті (від «а» до «л») передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Кожен з визначених підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України буквених пунктів має прив`язку або до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування («д»), суб`єкти господарювання малого та середнього бізнесу («е»), сільськогосподарський товаровиробник («ж»), громадські організації інвалідів та їх підприємства («з»), релігійні організації («и»), та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування (непридатна до проживання («ґ»), будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів («і»), будівлі промисловості («є») тощо.

Згідно з підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 цього Кодексу не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Аналіз змісту наведеної норми дає підстави для висновку про те, що правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у виді звільнення від його сплати відповідно до пункту «ж» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 ПК України є сукупність трьох умов: перша з яких власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, друга об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесений до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, третя - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) не здається власником в оренду, лізинг, позичку.

Так, згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, клас будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства з кодом 1271 включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін. При цьому, він не включає споруди зоологічних та ботанічних садів (2412). До будівель з кодом 1271 відноситься: будівлі для тваринництва (1271.1); будівлі для птахівництва (1271.2), будівлі для зберігання зерна (1271.3), будівлі силосні та сінажні (1271.4), будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства (1271.5), будівлі тепличного господарства (1271.6), будівлі рибного господарства (1271.7), будівлі підприємств лісівництва та звірівництва (1271.8), будівлі сільськогосподарського призначення інші (1271.9).

Поняття ж «сільськогосподарський товаровиробник» визначено підпунктом 14.1.235 пункту 14.1 статті 14, згідно з яким це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Визначення поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років», під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції». Так, згідно з абзацом другим статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи-підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №560/168/19.

Як вбачається з матеріалів справи, об`єкти нерухомого майна, які належать позивачу на праві власності, і щодо яких контролюючим органом донараховані податкові зобов`язання, а саме: побутове приміщення площею 952,60 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Кадище, вул. 40-років Перемоги, 40а; Корівник площею 955,60 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Кадище, вул. 40-років Перемоги, 11; Склад для зберігання зерна площею 427,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Кадище, вул. 40-років Перемоги, 11; Кормокухня площею 199,50 кв.м., що знаходиться за адресою: Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Кадище, вул. 40-років Перемоги, 11; Приміщення зерноскладу площею 1 270,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; Приміщення телятника площею 1 690, 50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 ; Приміщення телятника площею 1 695,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Костопільський р-н, с. Дюксин, вул. Шкільна, 49, корп. 26; Будівля свинарника площею 1889,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Костопільський р-н, с. Злазне, вул. Колгоспна, 96-а; Будівля свинарника площею 1889,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Костопільський р-н, с. Злазне, вул. Колгоспна, 96-б; Будівля свинарника площею 443,20 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Костопільський р-н, с. Злазне, вул. Колгоспна, 96-е; є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Крім того, вказані об`єкти нерухомості використовуються позивачем як сільськогосподарським виробником у господарській діяльності Фермерського господарства «Малинове сяйво», , засновником якого та кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_1 .

Видами діяльності Фермерського господарства «Малинове сяйво» є: Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); Код КВЕД 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; Код КВЕД 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; Код КВЕД 01.41 Розведення великої рогатої худоби молочних порід; Код КВЕД 01.46 Розведення свиней; Код КВЕД 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві; Код КВЕД 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво; Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.45).

На підтвердження факту провадження у 2019 році Фермерським господарством «Малинове сяйво» сільськогосподарської діяльності, позивачем надано розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2019 рік та фінансову звітність мікропідприємства за 2019 рік (а.с.46-49).

Крім того, вказані об`єкти нерухомого майна, які належать позивачу на праві власності, і щодо яких контролюючим органом донараховані податкові зобов`язання, є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Суд зазначає, що вищезазначені об`єкти нерухомого майна підпадають під ознаки - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000; ОСОБА_1 використовує ці приміщення у своїй господарській діяльності, не здає у оренду, лізинг, позичку, а тому такі не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу припису пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.

Разом з тим, як зазначила позивач у позовній заяві відповідачем нараховано грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на об`єкти нерухомості які їй не належать та не відомі. Доказів протилежного, відповідачем суду не надано, і такі у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивач є сільськогосподарським товаровиробником, а об`єкти нерухомості, які належать їй на праві приватної власності і щодо яких контролюючим органом донараховані податкові зобов`язання, є будівлями/спорудами, призначеними для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, не здаються в оренду, лізинг чи позичку, а тому на підставі пункту «ж» підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

У пункті 74 рішення по справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia) Європейський Суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своїх обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість оскаржуваних рішень, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 , з урахуванням встановлених судом обставин справи, підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 4 936,54 грн., сплачений квитанцією від 10.09.2021 (а.с.12).

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області: від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 1 098,33 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 3 975,20 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 3 987,72 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 1 781,87 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 832,51 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 1 362,07 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 2 602,28 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 30 980,35 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 335,51 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 2 642,34 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 262,06 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 11 824,20 грн, від 04 червня 2020 року №0-0305 на суму 23 648,39 грн, від 31 серпня 2021 року №0-0305 на суму 1 816,51 грн, від 31 серпня 2021 року №0-0305 на суму 52 997,10 грн, від 31 серпня 2021 року №0-0305 на суму 70 665,58 грн, від 31 серпня 2021 року №0-0305 на суму 70 636,37 грн, від 31 серпня 2021 року №0-0305 на суму 70 732,35 грн, від 31 серпня 2021 року №0-0305 на суму 70 544,57 грн, від 31 серпня 2021 року №0-0305 на суму 70 928,48 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 4 936 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять шість) гривень 54 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук