Справа № 340/5710/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 340/5710/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Олефіренко Н.А., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду з питання зміни порядку та способу виконання рішення від 06.09.2021 р. (суддя Брегей Р.І.) в справі № 340/5710/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 р. в справі № 340/5710/20, яке набрало законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 21 лютого 2020 року №178 та виплатити кошти з урахуванням раніше отриманих за цей же період; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крикун О.М. 07.07.2021 р. звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення, визначений судовим рішенням, на стягнення з ГУ ПФУ в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 нарахованої доплати в розмірі 137 723,04 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 р. заява задоволена, змінено спосіб і порядок виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на стягнення коштів у сумі 137723,04 грн. за період з 01 березня 2020 року по 31 березня 2021 року.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Вказує, що такою ухвалою фактичне змінено рішення суду, що набрало законної сили, по суті та по способу захисту, що є неможливими, адже судове рішення є незмінним.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання судового рішення в цій справі, яке набрало законної сили 05.03.2021 р., боржник перерахував щомісячне довічне грошове утримання, обчисливши борг в сумі 137723,04 грн. за період з 01 березня 2020 року по 31 березня 2021 року.

Грошові кошти за лютий 2020 року у сумі 4018,45 грн. сплачено у березні 2020 року.

Управління повідомило, що нарахувало кошти відповідно до рішення суду, а питання виплати відноситься до компетенції Пенсійного фонду України.

Виконавче провадження відкрито 23 квітня 2021 року.

Суд першої інстанції вказав, що рішенням суду зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 21 лютого 2020 року №178 та виплатити кошти з урахуванням раніше отриманих за цей же період, тобто суд не встановлював часткові розміри і періодичність сплати заборгованості, тому кошти мають бути сплачені боржником одним або декількома платежами упродовж короткого періоду часу після набрання рішенням суду законної сили (упродовж декількох днів).

ГУ ПФУ, вважаючи себе таким, що втратило повноваження стосовно виплати коштів, не звернулося до суду зі заявою про зміну сторони виконавчого провадження в частині виплати коштів, тому залишається єдиним боржником у виконавчому провадженні.

Зазначивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що заяву державного виконавця належить задовільнити, звернувши увагу на незгоду з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.07.2018 р. в справі № 490/9519/16-а.

Суд визнає необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 р. в справі № 340/5710/20, яке набрало законної сили 05.03.2021 р., про зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 21 лютого 2020 року №178 та виплатити кошти з урахуванням раніше отриманих за цей же період, ГУ ПФУ здійснено розрахунок доплати в сумі 137 723,04 грн. за період з 01.03.2020 р. по 31.03.2021 р.

Відповідачем у березні 2020 р. виплачено позивачу доплату в розмірі 4 018,45 грн. за період з 19.02.2020 р. по 29.02.2020 р.

Сума доплати в розмірі 137 723,04 грн. за період з 01.03.2020 р. по 31.03.2021 р. на виконання рішення суду не виплачена.

За повідомленням ГУ ПФУ виплата донарахованої суми може бути здійснена за наявності відповідного фінансування в державного бюджету.

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого в цій справі, відкрито 23.04.2021 р.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частинами першою та третьою статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 378 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 5 та 245 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частинами першою та другою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

За змістом частини четвертої статті 245 КАС у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 378 КАС передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

В спірному випадку відсутні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідно, судом не встановлено підстав, передбачених частиною третьою статті 378 КАС України, для зміни способу або порядку виконання судового рішення в цій справі.

Обставини, які зазначив суд першої інстанції як підставу для зміни способу і порядку виконання рішення, не є такими обставинами у розумінні частини третьої статті 378 КАС.

Фактично неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії орган Пенсійного фонду обґрунтовує відсутністю бюджетного фінансування.

Невиконання судового рішення є підставою для звернення позивача до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, яка регулює питання визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, а не для зміни способу або порядку виконання такого рішення.

Відтак, встановлені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 378 КАС було б підставою для зміни способу чи порядку його виконання, тому суд вважає висновок суду першої інстанції помилковим.

В цьому випадку судом для відновлення права ОСОБА_1 на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у належному розмірі прийняте рішення про зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, на підставі відповідної довідки та виплатити кошти з урахуванням раніше отриманих за цей же період.

Розрахунок суми заборгованості у перерахованому розмірі, що належить ОСОБА_1 , судом при ухваленні рішення по суті позовних вимог не здійснювався, тому зміна способу виконання такої постанови із зобов`язання виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у перерахованому розмірі на стягнення конкретної суми потягне за собою зміну рішення по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що зміна на підставі статті 378 КАС способу чи порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу чи порядку виконання рішення суду є незаконною, що свідчить про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про задоволення заяви.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2014 р. в справі № 21-394а14, Верховним Судом в постанові від 30.01.2018 р. в справі № 281/1820/14-а.

Посилання апелянта на те, що з квітня 2021 р. відповідач позбавлений функцій фінансування виплати пенсій, яке здійснюється централізовано Пенсійним фондом України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 р. № 1279, суд визнає необґрунтованими, адже, як вірно зазначив суд першої інстанції, апелянтом не ініціювалось питання про заміну сторони виконавчого провадження в частині виплати коштів.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду з питання зміни порядку та способу виконання рішення від 06.09.2021 р. в справі № 340/5710/20 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду з питання зміни порядку та способу виконання рішення від 06.09.2021 р. в справі № 340/5710/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити в справі № 340/5710/20 нове судове рішення.

В задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крикун О.М. про зміну способу і порядку виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 р. в справі № 340/5710/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 17.11.2021 р. та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 17.11.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.Ю. Чумак