Справа № 420/4977/20
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 р.м. ОдесаСправа № 420/4977/20

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

10:37, м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

28.04.2021 року;

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Шляхтицького О.І.

За участю: секретаря Агаєвої К.А.

представника апелянта Левенця А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Шваркова С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №534 від 02.03.2020 року в частині накладання на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №418 о/с від 27.03.2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби);

поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Слідчого відділення Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області;

вважати вимушеним, у зв`язку з виданням наказу №418 о/с від 27.03.2020 року, прогул ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виплатити в повному обсязі відповідне грошове утримання, з моменту підписання вищевказаного наказу до моменту винесення відповідного судового рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що з 07.11.2015 року позивач проходив службу в Національній поліції України, у тому числі на посаді слідчого відділення Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області. Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №418 о/с від 27.03.2020 року, виданим на реалізацію наказу від 02.03.2020 року №534, позивач звільнений зі служби в поліції з 30.03.2020 року за п. 6 ч. 1 ст. 77. Вказані накази видані у зв`язку із висновком службового розслідування про порушення позивачем ряду положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у недотриманні законів, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в частині заборони керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, невиконанні розпоряджень поліцейських, які надавались в межах їх компетенції, вчиненні дій, які перешкоджали поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, відмові надати службове посвідчення громадянам для ознайомлення, від проходження медичного освідування на встановлення стану сп`яніння, недотриманні особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, нетактовній та некоректній поведінці без дотримання професійної етики, що у подальшому призвело до суспільного резонансу та зниження рівня довіри суспільства до поліції. Позивач вказує, що наведені висновки відповідача обмежуються фактом складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не містять обґрунтувань, в чому саме полягають порушення позивачем перелічених норм законодавства і Присяги поліцейського. При цьому за результатом розгляду міським судом протоколу про адміністративне правопорушення провадження у відповідній справі закрито у зв`язку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. З огляду на те, що в адміністративній справі не підтвердились факти скоєного позивачем адміністративного правопорушення, у тому числі керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та невиконання вимог поліцейського, не підтвердженими на підставі відповідних відеофайлів залишаються обставини і щодо некоректної поведінки позивача, у висновках службового розслідування та оспорюваних наказах залишаються немотивованим обрання до позивача найсуворішого виду стягнення, вбачаються всі підстави для задоволення позову, скасування рішень відповідача та поновлення позивача на попередній посаді із стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №534 від 02 березня 2020 року в частині накладання на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнав протиправним та скасував наказ начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області №418 о/с від 27 березня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Поновив ОСОБА_1 на посаді слідчого Слідчого відділення Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Стягнув з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (з 30.03.2020 р. по 28.04.2021 р.) у сумі 117 912 гривень, з вирахуванням обов`язкових податків і зборів.

Проаналізувавши положення ст.ст. 18, 19, 64, 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, ст.ст. 1, 11, 12, 13, 14, 19, 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, п. 1 розділу ІІ, п. 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, суд першої інстанції виходив з того, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. За змістом Присяги поліцейського, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги, тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Ці комісії за наслідком службового розслідування складають висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також стосовно його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону. У висновку вказується вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. На підставі цього висновку уповноважений керівник особи, яка вчинила правопорушення, вирішує питання про накладення дисциплінарного стягнення. Дисциплінарна комісія наділена багатьма повноваженнями з метою встановити факти та обставини правопорушення, в тому числі проводити опитування, оцінювати пояснення поліцейського, витребовувати та вивчати документи та інші докази, отримувати консультації спеціалістів, користуватися базами даних тощо. Комісія встановлює, чи був факт порушення та чи винен у ньому поліцейський, а також визначає вид стягнення до поліцейського, у випадку, коли він визнається комісією винним. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Ототожнюючи підстави притягнення поліцейського до кримінальної чи адміністративної відповідальності із підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського, та враховуючи правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №160/6819/19, від 06.04.2021 у справі №420/3659/19, судом першої інстанції зазначено, що вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи, або іншого виду юридичної відповідальності. Адміністративний суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм. Наданню підлягає правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а не питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення. Наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Суд першої інстанції визначив, що оспорювані накази винесені на підставі відомостей службового розслідування, що встановлені під час складення на позивача адміністративного протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП, що ґрунтуються на самостійних правових висновках.

При цьому, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку. Окрім того, відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосовувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

Дисциплінарний проступок не завжди передбачає безумовну наявність складу адміністративного правопорушення, але ж проступок може утримувати в собі також не дотримання службової дисципліни. Так, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Питання наявності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, не встановлено, а саме: провадження закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного порушення, при цьому саме ця обставина покладена в обґрунтування висновку службового розслідування, що в подальшому стало підставою для звільнення ОСОБА_1 .

Відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення, не надав належну оцінку встановленню ознак дисциплінарного проступку з урахуванням відсутності адміністративного проступку, що встановлено постановою Іллічівського міськрайонного суду у справі № 501/535/20. А саме, в ході проведення службового розслідування не було встановлено вини у вчиненні дисциплінарного правопорушення ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції в порушення приписів ст. 90 КАС України не надано належної правої оцінки кожному доказу у справі та не мотивовано підстави відхилення врахованих під час службового розслідування відібраних пояснень осіб, за яким підтверджується як перебування позивача на місці події у стані алкогольного сп`яніння так і його відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Апелянт вказує, що відповідно до положень п. 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України дисциплінарна комісія має встановити достатній обсяг доказів, на підставі яких встановлено дійсне вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, надмірне збирання доказів допускається, але не є обов`язковим. Відповідно до приписів ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України позивач як під час виявлення в його діях порушень так і в ході службового розслідування не надав пояснень і не навів обставин, які б спростовували факт дисциплінарного проступку. Застосовуючи висновки міського суду у справі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції помилково не враховано, що закриття провадження в адміністративній справі не спростовує факт ігнорування позивачем вимог законодавства та наявність в його діях складу дисциплінарного проступку.

У письмових запереченнях, що за своїм змістом є відзивом на апеляційну скаргу, позивач посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, з 07.11.2015 року ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України, у тому числі з 10.11.2017 року на посаді слідчого відділення Чорноморського відділення поліції Овідіопольського відділу поліції ГУ НП в Одеській області.

Наказом ГУ НП в Одеській області від 13.02.2020 року №381 у зв`язку із надходженням з Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП інформації про виявлення місцевими мешканцями слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння, складання за порушення п. 2.5 ПДР відносно підполковника поліції ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення Серії ОБ №097355 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись вимогами ст.ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», призначено службове розслідування за фактом у формі письмового провадження, створено дисциплінарну комісію (Т. І, а.с. 136).

Наказом ГУ НП в Одеській області від 13.02.2020 року №200о/с відсторонено від посади слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 на час проведення службового розслідування, визначивши робочим місцем на час відсторонення від посади приміщення Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області (Т. І, а.с. 137).

25.02.2020 року за фактом виявлення 12.02.2020 слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом у стані сп`яніння, що набуло суттєвого суспільного резонансу, складено висновок службового розслідування (Т. І, а.с. 191-209).

Так, згідно вказаного висновку, дисциплінарною комісією з`ясовано, що 12.02.2020 року о 22:30 год. до Головного управління з Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП надійшла інформація про те, що цього ж дня приблизно о 22:25 год. по вул. Перемоги, 29, в смт. Олександрівці Овідіопольського району Одеської області місцевими мешканцями було виявлено слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою у цивільному одязі та керував транспортним засобом «НОNDА СR-V», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння (ЄО Чорноморського ВП №№1634, 1636, 1639).

В ході службового розслідування встановлено, що 12.02.2020 приблизно о 20.35 год. по вул. Перемоги, 29, в смт. Олександрівні Овідіопольського району Одеської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Део Сенс», номерний знак НОМЕР_2 , та автомобіля «Мерседес 200», номерний знак НОМЕР_3 , з постраждалими (СО Чорноморського ВП Овідіопольського ВП №1630). На місце події учасники ДТП викликали карету швидкої медичної допомоги.

12.02.2020 року приблизно о 21.57 год. на місце ДТП прибув автопатруль ГРПП «Мусон-151» у складі інспектора СРПП №3 Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Струка Ігора Віталійовича, інспектора СРПП №3 Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 та поліцейського СРПП №2 Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_3 . Працівники поліції почали оглядати місце події та з`ясовувати інформацію щодо потерпілих, при цьому здійснювали регулювання дорожнього руху з метою уникнення заторів.

Одночасно з автопатрулем ГРПП «Мусон-151» на місце ДТП під`їхав автомобіль «НОNDА СR-V», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням підполковника поліції ОСОБА_1 (керував на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_4 (автомобіль належить дружині ОСОБА_1 ОСОБА_4 ), посвідчення водія № НОМЕР_5 )). Після цього, підполковник поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою, у цивільному одязі, підійшов до місця ДТП, повідомив присутнім, що він є слідчим та почав фотографувати вказане місце ДТП.

12.02.2020 року приблизно о 22:00 на місце події на службовому автомобілі «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_6 , під`їхав інспектор СРПП №1 Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_5 , який 12.02.2020 року ніс службу у добовому наряді в якості відповідального по підрозділу, який повідомив працівникам поліції про те, що у зв`язку із введеним в дію оперативним планом «Перехват» з приводу незаконного заволодіння автомобілем, сержанту поліції ОСОБА_3 разом зі старшим оперуповноваженим СКП Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_6 необхідно виїхати на пост охорони публічного порядку.

12.02.2020 року приблизно о 22:10 год. під час бесіди ОСОБА_7 з підполковником поліції ОСОБА_1 , останній на пропозицію ОСОБА_7 про те, що учасники ДТП домовились між собою та не мають бажання оформляти подію, запропонував підполковнику ОСОБА_1 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 100 доларів США. Однак останній, частково погоджуючись з пропозицією ОСОБА_7 , повідомив, що для позитивного вирішення питання йому необхідно надати неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США. В цей час ОСОБА_7 виказав своє обурення вимозі підполковника поліції ОСОБА_1 та під час цього відчув від останнього різкий запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_7 звернув увагу підполковника поліції ОСОБА_1 на запах та виказав підозру, що останній перебуває у стані сп`яніння. Одразу після цього підполковник поліції ОСОБА_1 зачинив свій автомобіль та намагався залишити місце події. Однак, ОСОБА_7 разом зі своїми знайомими, серед яких були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зупинили підполковника поліції ОСОБА_1 , при цьому ОСОБА_9 почав вести відеозйомку події та вимагав від підполковника поліції ОСОБА_1 представитись та надати для ознайомлення службове посвідчення. Однак, підполковник поліції ОСОБА_1 виконувати вимоги громадян відмовився.

12.02.2020 року о 22:20 год. ОСОБА_7 по спецлінії « 102» повідомив про те, що на місце ДТП по вул. Перемоги, 29, в смт. Олександрівці Овідіопольського району, Одеської області на своєму автомобілі приїхав працівник поліції (слідчий), який відрекомендуватись та показувати службове посвідчення відмовляється і перебуває у стані сп`яніння (СО Чорноморського ВП Овідіопольського ВП №1634).

12.02.2020 року о 22:47 год. одна з учасниць ДТП зателефонувала по спецлінії « 102» та повідомила оператору про те, що слідчий, який приїхав на місце події, перебуває у стані сп`яніння, веде себе агресивно та погрожує її сестрі. Зазначене повідомлення було приєднано до СО Чорноморського ВП Овідіопольського ВП №1634.

12.02.2020 року приблизно о 23:22 год. власник будинку АДРЕСА_1 вийшов на вулицю та попросив прибрати автомобіль «НОNDА СR-V», номерний знак НОМЕР_1 , так як останній перекрив виїзд із двору. В свою чергу, підполковник поліції ОСОБА_1 сів за кермо свого автомобіля і перепаркував його, звільнивши виїзд з двору вказаного будинку. Одночасно з цим, ОСОБА_7 та інші учасники вищевказаної ДТП повідомили працівникам поліції про те, що на їх очах громадянин у нетверезому стані керує автомобілем та висунули вимогу працівникам поліції вжити заходів щодо оформлення відносно водія - підполковника поліції ОСОБА_1 , відповідні адміністративні матеріали та відсторонити його від керування транспортним засобом. Одночасно з цим, окремі учасники ДТП повідомили про зазначене на спецлінію « 102» (СО Чорноморського ВП Овідіопольського ВП №№ 1636, 1639).

12.02.2020 року приблизно о 22:55 год. на місце ДТП капітан поліції ОСОБА_10 направив на місце ДТП старшого слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_11 , яка несла службу у складі слідчо-оперативної групи Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП.

12.02.2020 року приблизно о 23:23 год. на місце події прибув заступник відповідального від керівництва ГУНП заступник начальника управління начальник ВДОП УПД ГУНП капітан поліції Волокітенко І.О., який одразу почав з`ясовувати обставини події.

Після того, як присутні на місці ДТП громадяни звернули увагу на те, що автомобілем «НОNDА СR-V», номерний знак НОМЕР_1 , керує особа у стані сп`яніння, до вказаного автомобіля підійшов старший лейтенант поліції ОСОБА_12 та висунув водію законну вимогу надати документи, які підтверджують право керування транспортним засобом. Водій надав працівнику поліції лише посвідчення водія. Після цього, старший лейтенант поліції ОСОБА_12 запропонував водієві вийти з автомобілю та провів його до капітана поліції ОСОБА_13 , який в ході бесіди встановив, що ним виявився підполковник поліції ОСОБА_1

12.02.2020 року о 23:50 год. на місце події прибули працівники ВІОС УКЗ ГУНП, зокрема, начальник ВІОС УКЗ ГУНП майор поліції ОСОБА_14 , старший інспектор з ОД ВІОС УКЗ ГУНП майор поліції ОСОБА_15 та працівники Одеського управління ДВБ НПУ.

13.02.2020 року після з`ясування усіх обставин виявлення підполковника поліції ОСОБА_1 у стані сп`яніння, який керував автомобілем «НОNDА СR-V», номерний знак НОМЕР_1 , опитування свідків події, які бачили, що саме підполковник поліції ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем, приблизно о 00:50 год. на вимогу посадових осіб СРПП Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП та ВІОС УКЗ ГУНП пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підполковник поліції ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_16 відмовився.

Після цього, за порушення п. 2.5. ПДР відносно підполковника поліції ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ОБ №097355 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

13.02.2020 року в Інтернет - мережі на сайтах: «Фейсбук», «ЮНИАН», «КП в Україні» та «НВ» були висвітлені події за участю підполковника поліції ОСОБА_1 , що набуло суттєвого суспільного резонансу та призвело до зниження рівня довіри суспільства до поліції.

На підставі викладеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що слідчий СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.п. 1, 2, 3, 6, 7, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, п. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ, п.п. 1.3, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, п.п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, що виразилось у недотриманні законів, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в частині заборони керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не виконанні розпоряджень поліцейських, які видані в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, відмові надати службове посвідчення громадянам для ознайомлення, відмові від проходження медичного освідування на встановлення стану сп`яніння, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, нетактовної та некоректної поведінки без дотримання професійної етики, у вчиненні дисциплінарного проступку, що у подальшому призвело до суспільного резонансу та зниження рівня довіри суспільства до поліції.

За висновком службового розслідування дисциплінарна комісія вважала, що за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 7, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, п. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ, п.п. 1.3, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, п.п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, Присяги поліцейського, підполковника поліції ОСОБА_1 , слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, слід звільнити зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №534 від 02.03.2020 року, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 7, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, п. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ, п.п. 1.3, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, п.п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, підполковника поліції ОСОБА_1 , слідчого СВ Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, звільнено зі служби в поліції (Т. І, а.с. 210-218).

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №418 о/с від 27.03.2020 року підполковника поліції ОСОБА_1 (0041899), слідчого Слідчого відділення Чорноморського відділення поліції Овідіопольского відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, згідно з п. 6 ч. 1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), звільнено зі служби у поліції з 30 березня 2020 року (Т. І, а.с. 132).

Також, як свідчать обставини справи, протокол від 13.02.2020 року, складений за ч. 1 ст. 130 у відношенні ОСОБА_1 , був направлений до суду для вирішення питання про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Постановою Іллічівського міськрайонного суду від 21.02.2020 року по справі №501/535/20 матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, повернуто до Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення (зворотній бік а.с. 113, Т. ІІ).

Постановою Іллічівського міськрайонного суду від 07.05.2020 року по справі №501/535/20 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (зворотній бік а.с. 127-128, Т. ІІ).

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №1022о/с від 03.08.2020 року внесено зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.03.2020 року №418о/с в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 (0041899), слідчого Слідчого відділення Чорноморського відділення поліції Овідіопольского відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (Т. ІІ, а.с. 9).

Визначено вважати звільненим ОСОБА_1 з 11 квітня 2020 року, виплативши грошову компенсацію за 11 діб невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 01 січня 2020 року по день звільнення.

Підстава: лист підполковника поліції ОСОБА_17 , начальника відділу правового забезпечення цього Головного управління, від 21.07.2020 року №20/1271 та довідка №2182, видана лікарнею з поліклінікою ДУ «ТМО МВС України в Одеській області» 25.03.2020 року.

Не погоджуючись зі звільненням зі служби в поліції, посилаючись на неправомірність та необґрунтованість виданих відповідачем наказів, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Основні обов`язки поліцейського закріплені ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIIІ, згідно яких поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 18 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIIІ поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Відповідно до положень п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIIІ поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частина 3 вказаної статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

За правилами ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно із ч.ч. 9, 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, у тому числі: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За правилами ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

За правилами ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно із ч.ч. 4, 6, 8 вказаної статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За правилами ст. 21 та ч.ч. 1, 2 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Вказані положення Дисциплінарного статуту Національної поліції України кореспондуються із приписами наказу МВС України «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07.11.2018 року №893, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807.

Слід зазначити, що Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179.

Ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

У п.п. 1, 2, 3, 4 Розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейського від 09.11.2016 року №1179 передбачено, що поліцейський виконує свої службові обов`язки в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямовує свою діяльність на задоволення їхніх потреб.

Незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку; до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Аналіз наведених норм показав, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставин, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Апеляційний суд враховує, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції став факт порушення ним вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 7, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, п. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ, п.п. 1.3, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, п.п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179.

За висновком Дисциплінарної комісії, вказані порушення виразились у недотриманні позивачем законів, правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в частині заборони керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не виконанні розпоряджень поліцейських, які видані в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, вчиненні дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України, відмові надати службове посвідчення громадянам для ознайомлення, відмові від проходження медичного освідування на встановлення стану сп`яніння, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, нетактовної та некоректної поведінки без дотримання професійної етики, у вчиненні дисциплінарного проступку, що у подальшому призвело до суспільного резонансу та зниження рівня довіри суспільства до поліції.

Виходячи із суті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що в межах розгляду цієї справи не повинно досліджуватись питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення. Необхідно надавати правову оцінку обставинам наявності або відсутності під час вчинення виявлених порушень складу дисциплінарного проступку у діях поліцейського.

Адміністративний суд в силу вимог ч. 2 ст. 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. У той же час адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо прямої чи опосередкованої оцінки правильності адміністративно-правової кваліфікації діяння чи інших аспектів адміністративного провадження.

Суб`єкт владних повноважень в свою чергу повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули адміністративних протоколів, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Отже, адміністративний суд повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку адміністративно-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в межах справ про адміністративні правопорушення та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

В силу ст.ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також Присяги поліцейського.

З огляду на матеріали службового розслідування, в основу дисциплінарного проступку ввійшли наступні обставини:

факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що виразилось у недотриманні ним правил і норм у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження медичного освідування на встановлення стану сп`яніння);

факт вчинення позивачем дій, які перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх обов`язки та підривали авторитет Національної поліції України; відмови надати службове посвідчення громадянам (у тому числі учасникам ДТП) для ознайомлення; порушення особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, тактовної та коректної поведінки, що у подальшому призвело до суспільного резонансу та зниження рівня довіри суспільства до поліції.

Вирішуючи справу №501/535/20 за матеріалами, які надійшли від Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ОБ №097355, оформленого 13.02.2020 року об 00:56 год. інспектором СРПП Чорноморського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Красюком М.С., міський суд на підставі пояснень ОСОБА_1 , працівника поліції Красюка М.С., Моркви Є.С., свідчень ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та відеозапису, утвореного під час подій та отриманого від свідка ОСОБА_9 , встановив, що за кермом автомобіля «НОNDА СR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився свідок ОСОБА_18 .

Закриваючи провадження у вказаній справі, міський суд виходив з недоведеності за сукупним аналізом доказів керування ОСОБА_1 автомобілем «НОNDА СR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Олександрівка смт. Чорноморська Одеської області в районі будинку №29 по вул. Перемоги, невідповідності дій поліцейських вимогам, на підставі яких вони повинні діяти під час зазначених подій, що полягає у відсутності спеціальних технічних засобів для перевірки водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та вимог стосовно медичного огляду, у зв`язку із чим законності відмови ОСОБА_1 пройти освідування на стан сп`яніння та відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід також враховувати, що згідно відібраних 13.02.2020 року пояснень, ОСОБА_1 зазначив, що 12.02.2020 року він знаходився на місці ДТП в смт. Олександівка м. Чорноморськ. Представники одного із учасників вирішили, що він прибув на власному автомобілі, не дозволяли піти з місця, нанесли пошкодження. В складі СОГ він не перебував, на місці був випадково. Дізнавшись, що він являється співробітником, учасники викликали представників «Дорожнього контролю», які пропонували дати їм грошову винагороду, щоб не розповсюджувати відео, в якому його фіксували. Також, позивач зазначив, що транспортним засобом на момент прибуття на місце ДТП не керував (Т. І, а.с. 155).

Згідно відібраних 13.02.2020 року пояснень ОСОБА_9 , останній зазначив, що був свідком відмови водія транспортного засобу «Хонда» від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначив, що за всіма ознаками водій був у стані алкогольного сп`яніння, невиразна мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини (Т. І, а.с. 146).

Згідно відібраних 13.02.2020 року пояснень ОСОБА_7 , на місце ДТП прибули наряд поліції та автомобіль «Хонда», з якого вийшов громадянин в цивільному. Вказаний громадян почав фотографувати місце ДТП та вимогу учасниці ДТП відмовився назватись та надати службове посвідчення, повідомивши, що являється державним службовцем. На вимогу ОСОБА_7 не оформляти ДТП у зв`язку із домовленістю сторін та відсутністю претензій, вказаний громадянин запросив неправомірну вигоду. Під час спілкування ОСОБА_7 відчув від службовця різкий запах алкоголю з його ротової порожнини. На вказані обставини ОСОБА_7 звернув увагу працівників поліції. Після чого ОСОБА_1 хотів покинути місце події, у чому йому перешкодили присутні на місці ДТП. Про вказані обставини також було повідомлено на лінію « 102» (Т. І, 175, 176).

Згідно відібраних 13.02.2020 року пояснень ОСОБА_8 , він перебував на місці ДТП, куди прибув автомобіль «Хонда». З автомобіля вийшов громадянин у цивільному одязі, який підійшов до учасників ДТП і повідомив, що є працівником поліції та буде оформляти ДТП. Після бесіди один із учасників повідомив, що працівник поліції у стані сп`яніння, його попросили назватись та пред`явити службове посвідчення, чого ним зроблено не було та почав тікати. ОСОБА_8 зазначив, що безпосередньо був біля працівника поліції та відчував різкий запах алкоголю з його ротової порожнини, поведінка його була нетактовна (Т. І, а.с. 177).

Згідно відібраних 13.02.2020 року пояснень ОСОБА_19 , він перебував на місці ДТП, куди прибув автомобіль «Хонда». З водійської двері вийшов громадянин у цивільному одязі. Вказаний громадянин підійшов до учасників ДТП і повідомив, що є працівником поліції та приїхав оформити ДТП. При цьому посвідчення працівника поліції не пред`явив. Під час бесіди з учасниками ДТП один із присутніх на місці ОСОБА_7 вказав, що працівник поліції перебуває в стані сп`яніння. Після чого між працівником поліції та учасниками ДТП і присутніми на місці виник конфлікт. Після цього працівник поліції почав тікати з місця події, однак громадяни його зупинили. Додав, що був свідком подій під час яких працівник поліції намагався втекти з місця. Чи перебував останній у стані сп`яніння стверджувати не може, так як особисто з працівником не спілкувався та запах алкоголю не відчув (Т. І, а.с. 178).

Згідно відібраних 18.02.2020 року пояснень ОСОБА_12 , він підійшов до підїхавшого автомобіля «Хонда», де за кермом сидів невідомий йому громадянин, який за його вимогою надав посвідчення водія. На запитання щодо реєстраційного документа на автомобіль вказаний громадянин відповів, що вони у власника автомобіля, якого він привіз. Після чого він запропонував вказаному громадянину підійти до відповідального від керівництва, а саме капітану поліції ОСОБА_13 , для встановлення та з`ясування ситуації. Також, зазначив, що не бачив ОСОБА_1 під керуванням транспортним засобом «Хонда» (Т. І, а.с. 156-157).

Згідно відібраних 20.02.2020 року пояснень ОСОБА_13 , по прибуттю на місце ДТП було встановлено значну кількість цивільних осіб, які вказали на невідому особу та повідомили, що зазначена особа прибула на місце події, назвалась слідчим та попередньо почала здійснювати збір документів та фіксацію ДТП. В той же час громадяни зазначили, що вказана особа перебувала у цивільній формі одягу, відмовилась надавати будь-які документи, що посвідчують особу. Про зазначений факт було повідомлено чергового ГУНП для подальшого інформування керівництва ГУНП та відповідних підрозділів. Після прибуття на місце працівників УКЗ ГУНП та Одеського управління ДВБ НПУ невідома особа (яка назвалась слідчим поліції пред`явила своє службове посвідчення, згідно якого встановлено особу ОСОБА_1 слідчий слідчого відділення Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП. В той же час, громадяни, які були присутні на місці події ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) повідомили, що ОСОБА_1 за вказаною адресою прибув за кермом власного автомобіля марки «Хонда». У зв`язку із цим, ОСОБА_1 працівниками УКЗ ГУНП було запропоновано пройти тест на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння із використанням пристрою «Драгер», на що останній відмовився. На пропозицію направитись у медичний заклад для проходження медичного обстеження також відмовився (Т. І, а.с. 174).

Згідно відібраних 18.02.2020 року пояснень ОСОБА_2 , він не бачив, на чому прибув на місце ДТП ОСОБА_1 , так як в цей час займався оформленням матеріалів ДТП (Т. І, а.с. 138-139).

Згідно відібраних 18.02.2020 року пояснень ОСОБА_3 , на місце ДТП підійшов громадянин у цивільному і почав фотографувати два автомобіля, які причетні до ДТП. Пояснив, що вказаного чоловіка раніше не бачив і з ним не знайомий. У зв`язку із за діянням у плані «Перехоплення», залишив місце ДТП та більше по суті заданих питань додати нічого не може (Т. І, а.с. 160).

Таким чином, вказаними обставинами підтверджується:

факт закриття адміністративного провадження у зв`язку із відсутністю в діях позивача складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у зв`язку із недоведеністю Управлінням поліції законності вимог стосовно проходження позивачем медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;

факт вчинення позивачем як працівником поліції дій стосовно виконання своїх функцій без підтвердження на вимогу громадян своїх повноважень, загострення ситуації на місці події дорожньо-транспортної пригоди, не виконання вимог працівників поліції, що в результаті завдало додаткового функціонального навантаження на орган поліції, сутичок, суперечок та скарг на працівника поліції.

Виходячи з суті дисциплінарного провадження та виходячи з наявного діючого у позивача дисциплінарного стягнення (попередження про неповну посадову відповідність згідно наказу від 28.01.2020 року №224), на думку апеляційного суду, у ситуації, що склалась, висновки відповідача про наявність в діях позивача порушень п.п. 1, 2, 3, 6, 7, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 1.3, 2.5, 2.9 «а» Правил дорожнього руху, п.п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, є обґрунтованими, а обраний вид дисциплінарного стягнення відповідає характеру правопорушення та наслідкам, що їх спричинили.

У зв`язку із чим, колегія суддів доходить висновку про те, що під час накладення дисциплінарного стягнення відповідач діяв обґрунтовано та з дотриманням чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову, скасування оспорюваних наказів, поновлення позивача на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 19.11.2021 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

О.І. Шляхтицький