Справа № 826/3519/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3519/18 Суддя (судді) першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Михайлової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "ВТБ Банк" до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо неподання відповідному органові державної казначейської служби висновку щодо повернення АТ «ВТБ БАНК» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 25 565 930,00 грн. згідно заяви АТ «ВТБ БАНК» №9951/1-2 від 15.12.2017;

- зобов`язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати та подати відповідному органові державної казначейської служби України Висновок щодо повернення АТ «ВТБ БАНК» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 25 565 930, 00 грн. згідно заяви АТ «ВТБ БАНК» №9951/1-2 від 15.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковим органом протиправно не вчинено дій, спрямованих на повернення позивачу суми надміру сплачених грошових зобов`язань, у зв`язку із тим, що за позивачем обліковується сума надмірно сплачених коштів в розмірі 25 565 930, 00 грн. з податку на прибуток, що підлягають поверненню позивачу з відповідного бюджету згідно зі статтею 43 Податкового кодексу України.

Крім того, зазначено про бездіяльність відповідача щодо ненадання до органу казначейства висновку про повернення надмірно сплаченого податку на прибуток на неодноразові звернення позивача з відповідною заявою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2019 адміністративний позов АТ «ВТБ Банк» залишено без розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 року вказану ухвалу скасовано та направлено справу на продовження розгляду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2021 року позовну заяву Акціонерного товариства «ВТБ Банк» задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, щодо неподання відповідному органові державної казначейської служби висновку щодо повернення акціонерному товариству «ВТБ Банк» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 25565930,00 грн. (двадцять п`ять мільйонів п`ятсот шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять гривень 00 коп.).

Зобов`язано Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків підготувати та подати відповідному органові державної казначейської служби України висновок щодо повернення акціонерному товариству «ВТБ Банк» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 25 565 930, 00 грн. (двадцять п`ять мільйонів п`ятсот шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот тридцять гривень 00 коп.).

Стягнуто на користь Акціонерного товариства «ВТБ Банк» судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» сплачено до відповідного бюджету 10 авансових платежів з податку на прибуток за березень 2015 року - грудень 2015 року на загальну суму 25 565 930,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями меморіальних ордерів та не заперечується відповідачем.

25.04.2016 ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до начальника Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу обслуговування великих платників (ОВПП ДФС - правонаступник) із заявою № 5479/1-2 (вх. відповідача 26.04.2016) щодо зарахування коштів в рахунок погашених майбутніх грошових зобов`язань з проханням на підставі статті 43 Податкового кодексу України про повернення надмірно сплаченої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 25 565 930,00 грн, спрямувавши вказану суму на погашення грошових зобов`язань позивачу з податку на доходи фізичних осіб шляхом перенесення вказаних грошових коштів з одного на інший рахунок.

Вдруге із заявою позивач звернувся до начальника Офісу великих платників податків ДФС 06.07.2016 вих. №8362/1-2.

Втретє із заявою позивач звернувся до начальника Офісу великих платників податків ДФС 16.12.2016 за № 13842/1-2, у відповідь на яку відповідачем листом № 10604/10/28-10-43-02-21 від 07.12.2016 повідомлено позивачу, що: «Враховуючи, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов`язана з виконанням доходної частини бюджету на напруженість планових завдань зі збору платежів до загального фонду державного бюджету, пропонуємо вам розглянути питання щодо можливості залишити наявну переплату з податку на прибуток підприємств в рахунок погашення додаткових зобов`язань з податку на прибуток за результатами майбутніх періодів».

Аналогічні заяви подано позивачем 27.02.2017 року (№ 1754/1-2), 03.07.2017 року (№ 5804/1-2), на які відповідачем надавалися відповіді 09.03.2017 (13605/10/28-10-4302-21) та 04.08.2017 (№ 41598/10/28-10-43-02-21) відповідно, аналогічні за змістом відповіді № 10604/10/28-10-43-02-21 від 07.12.2016 наданої на заяву позивача № 13842/1-2 від 16.12.2016.

15.12.2017 позивачем вшосте подано заяву до відповідача № 9951/1-2 про повернення надмірно сплаченої суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 25 565 930,00 грн. (т. 1 а.с. 47-48).

Листом від 18.01.2018 року №2368/10/28-10-43-02-21 відповідачем надано відповідь, у якому зазначено, що Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов`язана з виконанням доходної частини бюджету та напруженість планових завдань зі збору платежів до загального фонду державного бюджету, з огляду на що запропоновано ПАТ «ВТБ Банк» розглянути питання щодо можливості залишення наявної переплати з податку на прибуток підприємств, в рахунок погашення податкових зобов`язань з податку на прибуток за результатами майбутніх періодів (т. 1 а.с. 50).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання відповідному органові державної казначейської служби висновку щодо повернення АТ «ВТБ БАНК» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 25 565 930,00 грн. згідно заяви АТ «ВТБ БАНК» №9951/1-2 від 15.12.2017, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивач має право на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань на підставі заяви від 15.12.2017 №9951/1-2.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України зокрема передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Пунктом 43.1. ст. 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно п. 43.2 ст. 43 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п.43.3.ст.43 Податкового кодексу України).

Пунктом 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Згідно п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до вимог п. 43.6 ст. 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 №60 затверджено Порядок інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені (далі - Порядок №60).

Цей Порядок визначає механізм інформаційного обміну:

між ДФС, територіальними органами ДФС та Казначейством і територіальними органами Казначейства у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на ДФС;

між територіальними органами ДФС та місцевими фінансовими органами в процесі погодження електронних висновків та/або електронних повідомлень про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (пункт 1 розділу І Порядку №60).

Розділом II Порядку №60 встановлено процедуру опрацювання заяв платників та формування електронних висновків.

Пунктом 7 розділу ІІ Порядку встановлено, що опрацювання Реєстру узгоджених повернень здійснюється шляхом формування електронних висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (далі - електронні висновки) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку структурним підрозділом територіального органу ДФС, на який покладено функцію з формування таких електронних висновків.

Згідно із пунктом 8 розділу ІІ Порядку №60 формування електронних висновків здійснюється територіальними органами ДФС щодня (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з урахуванням календарної черговості розміщення інформації у Реєстрі узгоджених повернень.

На кожний сформований електронний висновок накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував висновок, керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДФС та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Кваліфіковані електронні підписи та кваліфікована електронна печатка накладаються:

за платежами, належними державному бюджету, - не пізніше 16:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви;

за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, - не пізніше 18:00 восьмого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви.

Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками територіальних органів ДФС у строк не пізніше 18:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви ДФС в автоматичному режимі надсилає до Казначейства для виконання.

Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з виробленого в Україні та ввезеного на митну територію України пального), направляються до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

Пунктом 5 розділу V Порядку №60 передбачено, що електронні висновки та/або електронні повідомлення, які пройшли перевірку кваліфікованих електронних підписів посадових (уповноважених) осіб, кваліфікованої електронної печатки відповідного територіального органу ДФС та повноти платіжних реквізитів, приймаються Казначейством до виконання.

Про прийняття електронного висновку та/або електронного повідомлення до виконання Казначейство інформує ДФС шляхом надсилання відповідної квитанції.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, пені та надміру утриманої (сплаченої) суми ПДФО здійснюється територіальними органами Казначейства протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття електронного висновку та/або електронного повідомлення територіального органу ДФС.

Про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, пені та надміру утриманої (сплаченої) суми ПДФО на підставі прийнятого до виконання електронного висновку та/або електронного повідомлення Казначейство інформує ДФС шляхом надсилання відповідної квитанції не пізніше 11:00 робочого дня, наступного за днем виконання такого висновку та/або електронного повідомлення.

Таким чином, з огляду на викладене, повернення надміру сплаченого податку здійснюється шляхом формування підрозділом територіального органу ДФС електронного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено судом першої інстанції, ПАТ «ВТБ Банк» неодноразово зверталось до відповідача із заявами щодо повернення суми переплати з податку на прибуток в сумі 25565930,00 грн.

Згідно довідки від 15.12.2017 №65210/10/28-10-17-02-23 про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів станом на 15.12.2017 ПАТ «ВТБ Банк» не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів (т. 1 а.с. 51).

Однак, відповідачем висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету не підготовлено та не подано відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Колегія суддів звертає увагу, що ухваленню відповідного висновку (про повернення надміру сплачених коштів) має передувати перевірка поданої платником заяви про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, яка, в розумінні податкового законодавства, не є податковою перевіркою в значенні статті 75 Податкового кодексу України.

Відтак, подання позивачем однієї заяви є достатньою підставою для вчинення контролюючим органом дій, спрямованих на повернення платнику податків надміру сплачених грошових зобов`язань.

Зазначена правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 13.11.2018 року у справі №826/16004/17.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність твердження податкового органу щодо пропуску позивачем 1095-денного строку на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Пунктом 43.3 статті 43 ПК України передбачено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Аналогічні норми визначені у п. 5 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015.

Таким чином, з огляду на викладене, за платником податків зберігається право на подання заяви про повернення сум помилково та/або надміру сплаченого грошового зобов`язання протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. При цьому законодавцем не наведено застережень щодо неможливості повторного звернення платником податків у межах даного строку із заявою про повернення коштів або забезпечення судового захисту своїх прав протягом останнього.

Отже, визначений законодавцем строк в 1095 днів свідчить про те, що ПК України надано можливість захистити своє право на повернення ПАТ «ВТБ банк» надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 25 565 930,00 грн згідно з заявою позивача за № 9951/1-2 від 15.12.2017.

Однак, відповідач не виконав покладених на нього чинним законодавством обов`язків щодо надання органу казначейства висновку про повернення відповідних сум коштів із відповідного бюджету, чим допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань по податку на прибуток.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок про повернення позивачу суми надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 25565930,00 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що питання щодо пропуску позивачем 1095-денного строку на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань було досліджено Шостим апеляційним адміністративним судом, та у постанові від 08.08.2019 року у даній справі суд дійшов висновку, що заяви про повернення надмірно сплаченого податку, а також позов до суду подано у встановлені законодавством строки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

При цьому, аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 липня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено «18» листопада 2021 року.