Справа № 400/2510/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 400/2510/21
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМТОРГ» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМТОРГ» до Головного управління ДПС у Миколаївській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права) про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И В:

15.04.2021 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМТОРГ» звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ ЦЕНТР КОМТОРГ» від 02.09.2020 р. №4490/2020;

- зобов`язати відновити анульоване свідоцтво платника ПДВ і надати Держказначейству інформацію щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ ТОВ ЦЕНТР КОМТОРГ» для відкриття нового рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, та повідомити позивача у строк, передбачений законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач прийняв оскаржуване рішення, у зв`язку з тим, що у період з серпня 2019 р. по липень 2020 р. позивач звітував про відсутність постачання/придбання товарів, але позивачем у всіх деклараціях за вказаний період зазначалась наявність від`ємного значення у розмірі 4628340 грн. Крім того, позивач вказував, що в декларації за квітень 2020 р. попереднім керівником помилково не відображено у звітності угода між позивачем та ТОВ «Ферма А» про постачання товару, реальність якої підтверджується первинними документами. Позивач скористався свої правом і направив уточнюючу декларацію за квітень 2020 р., а тому у податкового органу не було підстав для прийняття оскаржуваного рішення на підставі відсутності постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року , ухваленим в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, відмовлено у задоволення позовних вимог ТОВ «ЦЕНТР КОМТОРГ».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ТОВ «ЦЕНТР КОМТОРГ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в період з серпня 2019 року по липень 2020 року у апелянта були господарські операції, на підтвердження чого апелянтом була подана уточнююча декларація з ПДВ за квітень 2020 року. При цьому апелянт вказує, що він скористався своїм правом на подання уточнюючої декларації в межах 1905 днів.

Також апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не надав правової оцінки доводам позивача щодо наявності «конфлікту інтересів» між позивачем та відповідачем, не звернув уваги на той факт, що декларації з ПДВ з січень та березень 2020 року взагалі не були подані, що на думку апелянта спростовує висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу посилався на доводи. Що узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції, у зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідно до матеріалів справи апелянтом були подані податкові декларації з ПДВ за липень 2020 року (а.с. 30-37), за червень 2020 року (а.с. 38-45), за травень 2020 року (а.с. 46-53), за квітень 2020 року (а.с. 54-61), за лютий 2020 року (а.с. 62-69), за грудень 2019 року (а.с. 70-77), за листопад 2019 року (а.с. 78-85), за жовтень 2019 року (а.с. 86-93), за вересень 2019 року (а.с. 94-101), за серпень 2019 року (а.с. 102-109), в яких апелянтом не відображено здійснення господарської діяльності. Також, як зазначає сам апелянт, ним не подавались податкові декларації з ПДВ за березень 2020 року та за січень 2020 року.

Рішенням про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 02.09.2020 року № 4490/2020 ТОВ «ЦЕНТР КОМТОРГ» (було анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість відповідно до п.п. «г» п. 184.1 статті 184 Податкового кодексу України.

Рішення мотивовано тим, що платник податків протягом 12 послідовних податкових місяців подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що наявні докази в матеріалах справи підтверджують правомірність оскаржуваного рішення податкового органу, а зміст наданих позивачем податкових декларації беззаперечно свідчить про відсутність у позивача протягом 12 послідовних місяців будь-якої господарської діяльності.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 184.1 ст. 184 ПК України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, окрім іншого: г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту;

За приписами абзацу першого пункту 184.2 статті 184 ПК України, анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпунктах «б» - «з» п. 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

При цьому, пунктом 184.5 ст. 184 ПК України, встановлено, що з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних.

Таким чином, не подання платником податку протягом 12 послідовних податкових місяців декларацій з податку на додану вартість та / або подання таких декларацій (податкових розрахунків), які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, є підставою для анулювання реєстрації такої особи як платника податку на додану вартість за самостійним рішенням контролюючого органу.

При цьому, з метою вирішення питання щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ контролюючий орган має враховувати останні 12 послідовних податкових місяців, за які не було подано декларацій та/ або подані податкові декларації, до складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Апеляційний суд зауважує, що конструкція норми «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України містить сполучники «та» / «або». Сполучник це службова незмінна частина мови, яка служить для з`єднання однорідних членів речення та частин складного речення. Зокрема сполучник «та» віднесений до сурядних сполучників, та є єднальним, який поєднує рівноправні, незалежні частини складного рішення, означає поєднання дій, які можуть відбуватися одночасно. Сполучник «або» віднесений також до сурядних сполучників, але є розділовим сполучником. Таким чином, підставі, визначеній у п.п «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України, (1 не подання податкової декларації з ПДВ, 2 подання податкової декларації (податкового розрахунку), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту) можуть застосовуватись як разом ( у сукупності) так і окремо - одна від одної.

Апелянт не заперечує, а навпаки наполягає на тому факті, що протягом 12 послідовних податкових місяців (з серпня 2019 р. по липень 2020 р.) ним були подані декларації з ПДВ, а декларації з ПДВ за січень та березень 2020 року взагалі не подавались. При цьому апеляційний суд, як і суд першої інстанції вказує, що у поданих податкових деклараціях з ПДВ апелянт вказував одну і ту суму від`ємного значення за інший період, що свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, відхиляє доводи апелянта щодо використання ним свого права на подання протягом 1905 днів уточненої податкової декларації з ДПВ за квітень 2020 року, та щодо наявності конфлікту норм, з огляду на таке.

Уточнена податкова декларація за квітень 2020 року (а.с. 6-8) подана 31.03.2021 року, тобто після прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 02.09.2020 року № 4490/2020, та після направлення апелянтом 11.09.2020 року запиту до податкового органу щодо підстав анулювання реєстрації платника податку (а.с. 17).

Тобто, подаючи 31.03.2021 року уточнену податкову декларацію за квітень 2020 року, апелянт був беззаперечно обізнаний про наявність рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 02.09.2020 року № 4490/2020.

При цьому апеляційний суд зазначає, що з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних (п. 184.5 ст. 184 ПК України), що спростовує доводи апеляційної скарги стосовно конкуренції норм, протиріччя доводів суду першої інстанції стосовно загальних строків та фактичних обставин справи.

Зазначає апеляційний суд і про помилковість посилання апелянта на постанову КАС ВС від 16.11.2018 року у справі №808/291/16, оскільки спірні правовідносини в цій справі виникли у 2015 році за іншого правового врегулювання.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, апеляційним судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12-72-77, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР КОМТОРГ» - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року у справі №400/2510/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 18.11.2021 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.