Справа № 120/12144/21-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

18 листопада 2021 р. Справа № 120/12144/21-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Воробйова Інна Анатоліївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення ПВР у м. Києві Центрального МРУ Мінюсту (м. Київ)

про: визнання протиправною бездіяльності

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення ПВР у м. Києві Центрального МРУ Мінюсту (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльність стосовно нездійснення перевірки вимог ДВС боржником, яка ухвалою від 1.10.21 р. залишена без руху та запропоновано позивачу уточнити позовні вимоги конкретизувавши виконання яких саме вимог ДВС слід було перевірити відповідачу та вказати боржника, який мав виконати дані вимоги, подавши відповідну заяву з урахуванням вимог статтей 160, 167 КАС України; надати заяву про поновлення строку звернення до суду з обгрунтуванням поважності причин; надати докази, які б підтверджували позовні вимоги позивача, надати докази сплати судового збору в сумі 908 грн.

На виконання вимог ухвали позивачем 12.10.21 р. сформовано та направлено до суду позовну заяву з уточненими позовними вимогами, якою просив: визнати протиправною бездіяльність стосовно невжиття заходів примусового виконання рішення і в повному обсязі вчинення виконавчих дій; скасувати постанову про закінчення ВП 65601194 від 22.07.2021 р. та зобов"язати вчинити необхідні виконавчі дії; визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання відповіді на запити від 21.09.2021 р., 30.09.21 р., зобов"язати надати копії матеріалів ВП 65601194 стягувачу в електронному вигляді згідно запиту від 30.09.2021 р. Також подано клопотання про звільнення від сплати судового збору та докази перебування на лікуванні у певний період.

Ухвалою від 18.10.21 р. продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 01.10. 2021 року та запропоновано подати заяву про поновлення строку звернення до суду з обгрунтуванням та доказами поважності причин його пропуску в період з 17.08.2021 р. по 20.08.2021 р. та з 16.09.2021 р. по 27.09.2021 р.

02.11.2021 р. надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до суду, до якої долучено довідки про перебування позивача на стаціонарному/амбулаторному лікуванні.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач вказав, що з 21.07.2021 р. по 16.08.2021 р., з 18.08.21 р. по 20.08.21 р., з 25.08.2021 р. по 31.08.2021 р.; з 01.09.2021 р. по 15.09.2021 р., 16.09.21 р. по 24.09.21 р. перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками. Відтак, зазначає, що не мав можливості звернутися до суду через хворобу, що, на його думку, є поважною причиною пропуску строку для звернення з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо поданої заяви є за необхідне зазначити наступне.

Європейський Суд з прав людини (далі- ЄСПЛ) у своєму рішенні у справі "Варбанов проти Болгарії" (Varbanov v. Bulgaria), №31365/96, пункт 36, ECHR 2000-X) зазначив, "що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та мати розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ у пункті 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана, з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до змісту статті 121 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України, згідно з якою у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, обов`язковою умовою для повернення позову є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

Частиною першою, другою статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 63 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження").

Як видно із змісту позову, 22.06.2021 р. відкрито виконавче провадження, отже 10 - денний строк перевірки виконання рішення суду збігає 07.07.21 р. Більш того, ще 26.07.2021 р., як зазначає сам позивач та підтверджується наданим ним конвертом з штрихкодовим ідентифікатором 3539, він отримав постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно, ще в липні 2021 р. повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Проте із позовом звернувся лише 28.09.2021 р., тобто із пропуском 10 - денного терміну звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності стосовно невжиття заходів примусового виконання рішення і в повному обсязі вчинення виконавчих дій; скасувння постанови про закінчення ВП 65601194 від 22.07.2021 р. та зобов"язати вчинити необхідні виконавчі дії. При цьому, окремо слід зазначити, що будь-які виконавчі дії вчиняються до закінчення виконавчого провадження. У спірному випадку до 22.07.2021 р.

Оцінюючи доводи щодо поважності причин пропуску строку зверненя до суду, суд зазначає наступне.

Як видно із довідок КНП "Центр первинної медико -санітарної допомоги №5 м. Віннниці", які долучені до заяв про усунення недоліків позовної заяви, позивач перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуваннях у наступні періоди:

- з 21.07.2021 р. по 16.08.2021 р. (амбулаторне лікування);

- з 18.08.2021 р. по 20.08.21 р. (амбулаторне лікування);

- з 25.08.2021 р. по 31.08.2021 р.(амбулаторне лікування);

- з 01.09.2021 р. по 15.09.2021 р. (стаціонарне лікування);

- з 16.09.2021 р. по 24.09.2021 р. (амбулаторне лікування).

Проте, як висловив свою позицію ВС у постанові від 13.03.2019 р. у справі №826/13430/17, доводи скаржника про те, що він не мав реальної можливості звернутися до суду у зв`язку з лікуванням в умовах денного стаціонару, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки лікування на умовах денного стаціонару не позбавляє можливості звернутися до суду за захистом свого порушеного права у встановлений КАС України строк.

Відповідного висновку щодо неповажності причин пропуску строку звернення до суду при перебування особи на амбулаторному лікуванні дійшов ВС переглядаючи рішення суду апеляційної інстанції у справі № 805/2688/18-а (постанова від 26.03.2020 р.).

У досліджуваному ж випадку позивач перебував не тільки на стаціонарному лікуванні, а й на амбулаторному, яке передбачає допомогу, яку пацієнт отримує без госпіталізації до лікарні.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

В контексті наведеного, причини пропуску звернення до суду у зв"язку з перебуванням на стаціонарному та амбулаторному лікуванні протягом майже двох місяців є не поважними.

Інших доказів, які б підтверджували наявність обставин, що перешкоджали позивачеві звернутись до суду в межах строку, визначеного статтею 287 КАС України, та становили об`єктивно непереборні перешкоди, які пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на оскарження бездіяльності відповідача не надано.

Відповідно до статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, враховуючи, що причини пропуску звернення до суду не визнано судом поважними, позовна заява в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності стосовно невжиття заходів примусового виконання рішення і в повному обсязі вчинення виконавчих дій; скасувння постанови про закінчення ВП 65601194 від 22.07.2021 р. та зобов"язати вчинити необхідні виконавчі дії - підлягає поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 256, 287 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення ПВР у м. Києві Центрального МРУ Мінюсту (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності стосовно невжиття заходів примусового виконання рішення і в повному обсязі вчинення виконавчих дій; скасувння постанови про закінчення ВП 65601194 від 22.07.2021 р. та зобов"язати вчинити необхідні виконавчі дії. разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна