Справа № 344/7337/21
Суддя: ХОМИНЕЦЬ М. М.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/7337/21
Провадження № 2-а/352/48/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що згідно постанови поліцейського взводу №2 БУПП в Івано-Франківській області Савіцької М.Г. від 20.03.2021 р. на нього накладено штраф у розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Він визнаний винним у тому, що 20.03.2021 р. о 10 год. 01 хв. на а/д Н-10 123 км в с. Старі Кривотули Тисменицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керуючи автомобілем марки «Mitsubichi Pagero» н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Вказану постанову інспектора поліції вважає незаконною і такою, що підлягає до скасування, оскільки він не порушував вимог ПДР України. Вважає, що відеофіксація швидкості його автомобіля велася на території, яка не є забудованою, тому згідно п.1.10 ПДР України не може вважатись неселеним пунктом. Крім того, відеофіксація та вимірювання швидкості автомобіля велися в ручному режимі, що суперечить приписам ст.40 Закону України «Про національну поліцію», які передбачають розміщення фото і відеотехніки при проведенні фіксації швидкості транспортного засобу стаціонарно-вмонтованим способом. Інспектором поліції не надано позивачу для ознайомлення матеріали відеофіксації, документів про повірку приладу, яким вимірювалась швидкість, його реєстрацію в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки. За таких обставин просив визнати незаконною та скасувати цю постанову.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задоволити та розглянути справу в його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у наданому суду відзиві позов не визнав, посилаючись на правомірність дій поліцейського, законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що оскаржуваною постановою серії БАА № 492495 у справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2021 р. поліцейського взводу № 2 БУПП в Івано-Франківській області Савіцької М.Г. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач визнаний винним у тому, що 20.03.2021 р. о 10 год. 01 хв. на а/д Н-10 123 км в с. Старі Кривотули Тисменицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, керуючи автомобілем марки «Mitsubichi Pagero» н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 76 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності з вимогами п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Твердження позивача щодо відсутності діючої забудови в межах 123 км автодороги Н-10 не спростовує того, що це населений пункт. Відповідно до розділу 33 ПДР України дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» використовується для позначення населеного пункту, в якому діють спеціальні вимоги, що регулюють порядок руху в населених пунктах. Після проїзду знаку 5.45 «Початок населеного пункту» встановлюється максимальна швидкість руху в 50 км/год.

Відповідачем надано диск з відеозаписом (а.с.37), який переглянуто судом, на одному з файлів якого зафіксовані поодинокі будівлі.

Швидкість руху транспортного засобу позивача зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТгuСаm LТІ 20/20 № ТС000680.

Факт порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України підтверджується наданими відповідачем фото з приладу TruCАМ № ТС000680 від 20.03.2021 р. (а.с.38-39), які містять зображення транспортного засобу, яким керував позивач на час вчинення адміністративного правопорушення, на якому вказано фіксування в автоматичному режимі фізичних величин перевищення швидкості, географічного розташування місця фіксування інформації, зокрема на автодорозі Н-10 123 кмзафіксовано швидкість 76 км/год (АРР) автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 , дистанція вимірювання: 272,1 м.

Суд зазначає, що лазерний вимірювач швидкості ТгuСаm LТІ 20/20 є сертифікованим, отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 р. № UA-МІ/1-2903-2012 (а.с.40).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/18781 від 21.05.2021 р., виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuСаm LТІ 20/20 із серійним № ТС000680 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі 2 км/год (а.с.42).

Можливість використання приладу LТІ 20/20 ТгuСаm № ТС000680 підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 р. № 04/02/03-3008 (а.с.43-44).

Суд враховує, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження обставини щодо дотримання ним вимог п.12.4 ПДР України, якими він обґрунтовував заявлений позов.

При цьому суд критично оцінює посилання позивача на загальну норму ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд враховує, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо використання лазерних вимірювачів швидкості ТгuСаm для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху від 04.10.2018 р. не передбачено стаціонарного використання приладу, фіксація швидкості здійснюється шляхом ручного наведення отичного прицілу на транспортний засіб.

Відповідно до вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову, який слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. 242, 244-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та без змін постанову серії БАА № 492495 у справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2021 р. поліцейського взводу №2 БУПП в Івано-Франківській області Савіцької Марії Григорівни про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Згідно п.15.5 розділу VП «Перехідні положення» КАС України (в редакції ЗУ від 03.10.2017 р.) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23.

Повне судове рішення складено 22.11.2021 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ