Справа № 188/791/21
Суддя: Курочкіна О. М.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/791/21
Провадження № 2-а/188/12/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.,

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №188/791/21

позивач: ОСОБА_1

відповідач: поліцейський відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Бобро С.В.

вимога: визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ №003540 від 30.04.2021 року про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

за участю:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовними вимогами визнати незаконною та скасувати постанову серії БАВ №003450 від 30.04.2021 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, близько 20:55 години 30.04.2021 року він знаходився на передньому пасажирському сидінні ТЗ «ВАЗ 217230», який рухався по вулиці Героїв Космосу. За кермом була його дружина. Після зупинки він змінив дружину через те, що вона втомилася. Автомобіль був зупинений інспектором поліції, який перевірив його документи та склав постанову Серії БАВ №003540 від 30.04.2021 року за нібито скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн., а саме - «перед перестроюванням на ліву смугу не подав сигнал світловим покажчиком повороту» (п. 9.2 б ПДР України).

З постановою не згодний, відповідач не надав доказів правопорушення та порушив принцип невинуватості особи. На своїх суб`єктивних, особистих припущеннях притягнув позивача до відповідальності без розгляду справи. Після того, як ОСОБА_1 надав працівнику поліції на незаконну вимогу свої документи для перевірки, відповідач переніс його данні у свій записник. Відповідач не пред`явив позивачу обвинувачення за вищевказаною постановою та взагалі не повідомив про те, що постанова складена. Відповідач не пред`явив обвинувачення, не надав доказів, не розглядав справу, не повідомив про розгляд справи, не повідомив про те, що справа вже розглянута та його притягнуто до відповідальності, не надав позивачу копію постанови.

Про те, що на ОСОБА_1 була складена оскаржувана постанова він дізнався тільки 11.06.2021 року, при розгляді іншої справи про адміністративне правопорушення в Першотравенському міському суді в матеріалах якої містилася копія спірної постанови.

Позивач зазначив, з постановою не погоджується з наступних підстав:

- він не керував транспортним засобом о 20:55 год. 30.04.2021 року по вулиці Героїв Космосу;

- ОСОБА_1 не здійснював перестроювання на ліву смугу під час руху по вулиці Героїв Космосу 30.04.2021 року без подачі сигналу світловим покажчиком повороту;

- на цій вулиці взагалі відсутня розмітка на дві смуги і на ній неможливо взагалі здійснювати перестроювання з правої в ліву смугу;

- відсутні докази правопорушення;

- справа про адміністративне правопорушення не розглядалася;

- порушено принцип невинуватості особи;

- з постановою позивача не ознайомили;

- до постанови не додається жодних доказів, а збирання доказів

після винесення постанови заборонено законом;

- постанова винесена на суб`єктивних припущеннях відповідача.

Крім того позивачем зазначено, що обов`язок вмикати світловий покажчик повороту виникає лише у випадку вчинення водієм маневрів, тобто перед початком руху, перестроюванням, поворотом праворуч чи ліворуч, розворотом, з`їздом з проїзної частини, рухом заднім ходом. Також згідно з п.п. 11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками, а за їх відсутності -самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними. Таким чином, накладаючи адміністративне стягнення на позивача за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідач повинен був підтвердити доказами обставини про те, що він нібито здійснював перестроювання на ліву смугу під час руху по вулиці Героїв Космосу 30.04.2021 року без подачі сигналу світловим покажчиком повороту.

Позивач вважає винесену постанову неправомірною, просить її скасувати та стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, під час спілкування поліцейський не роз`яснив йому його права, фактично справу не розглядав, пішов складати протокол і не повернувся, а поїхав, постанову йому не вручено, позивач почекав і теж поїхав на вимогу поліцейського він показав своє водійське посвідчення.

В судовому засіданні поліцейський відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Бобро С.В. проти задоволення позову заперечив, вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню зазначивши, що ОСОБА_1 не бажав надавати водійське посвідчення, висловлювався нецензурною лайкою . ОСОБА_2 також пояснив, позивач вимагав складати постанову у його присутності, біля машини, але він відлучився для складання постанови в службовому авто, на що має право, а позивач поїхав.

Крім того, в письмовому відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено,

Постанова серії БАВ № 003540 від 30.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не підлягає скасуванню з наступних підстав: на відео зафіксовано факт того, що водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21 7230 д.н.з НОМЕР_1 .

Під час розгляду справи поліцейським, позивач знаходився на місці водія в автомобілі. Розгляд справи проводився у його присутності під відеофіксацію. Постанова була складена 30.04.2021року у присутності ОСОБА_1 .

На протязі десяти днів ОСОБА_1 її не оскаржив, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки строк на оскарження було пропущено.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою серії БАВ №003540 від 30.04.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, підпис позивача в постанові серії БАВ №003540 від 30.04.2021 року про те, що він ознайомлений про свої права за ст.286 КУпАП та строк оскарження за статею 289 КУпАП йому роз`яснено, відсутній.

Відповідно до положень ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» , перелік підстави для зупинки транспортного засобу поліцейським є визначеним.

Підставою для зупинки транспортного засобу відповідач зазначив п.1 ч.1 ст.35 зазначеного закону тобто, водій порушив Правила дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світового показчика повороту перед перестроюванням на ліву смугу чим порушив п.9.2 Б ПДР України.

Сигнали покажчиками повороту обов`язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру (дорога, дворові території), наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру. Починаючи рух від правого краю проїзної частини, необхідно подати сигнал лівого повороту, а від лівого - відповідно правого.

Відповідно до п.9.2 Б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє заперечення позивача про відсутність дорожньої розмітки, як на підставу невиконання вимог п.9.2 Б ПДР України.

Судом встановлено, підстава для зупинки позивача є правомірною, можливе порушення ПДР України.

Що стосується доведеності скоєння адміністративного правопорушення виконання посадовою особою вимог КУпАП суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем надано пояснення та долучено диск відеофіксації, на якому зафіксовано два епізоди спілкування з позивачем.

Суд не бере до уваги пояснення відповідача в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, адже під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв як службова особа - інспектор патрульної поліції. Суд зазначає, що свідчення тільки такої особи у цій справі не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Зазначений висновок суду не суперечить Правовій позиції Постанови КАС ВС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (№ в ЄДРСР 90264746)

Вивчивши запис відеофіксації наданої відповідачем, судом встановлено,

відповідач під час спілкування з позивачем не визначився з кваліфікацією правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП , щодо якого винесено постанову серії БАВ №003540 від 30.04.2021 року.

Поліцейський протягом спілкування з позивачем ставив йому питання щодо необхідності проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, позивач погодився, але поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння не вчинено.

Крім того поліцейським встановлено, що відповідно до позивача застосовано на підставі ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Згідно запису відеофіксації , поліцейський не повідомив позивача про розгляд справи, не повідомив про кваліфікацію правопорушення в складеній постанові, не вручив її, відсутні докази того, що позивач відмовився отримати копію постанови і підписати її, саме під фіксацію він заперечив факт того, що відмовляється від зазначених дій.

Записом відеофіксації не підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Записом відеофіксації спростовується факт того, що позивачу надавалась постанова для ознайомлення, копія постанови для оскарження, відмова позивача від підпису, отримання постанови, тобто позивач був обмежений відповідачем в правах встановлених ст. 268 КУпАП.

Відповідачем не дотримано п. 8-9 Порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху регламентований розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395

Крім того, п.5 розділу 2 Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року про Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу, а наданий відеозапис був з двох окремих частин.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристроїв, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відоефіксацію власними мобільними пристроями та обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповівдачем не доведено коли позивач отримав постанову для оскарження, сторонами не спростовано факт того, що позивач дізнався про існування постанови лише 11.06.2021 року, отримав потанову 22.06.2021 року, звернувся до суду 29.06.2021 року, тож суд приходить до висновку, позивачем не пропущено строк для її оскарження .

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, з відеофіксації неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Заперечення позивача про те, що не він керував транспортним засобом на час зупинки і що він знаходився на передньому пасажирському сидінні ТЗ «ВАЗ 217230», під час розгляду справи спростовано.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 241-246, 250, 255, 257-263, 286 КАСУ, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Бобро С.В. з вимогою визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ №003540 від 30.04.2021 року про накладання адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №003540 від 30.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Курочкіна