Справа № 361/4236/17
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/4236/17 Головуючий у 1 інстанції: Василишин В.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Грибан І.О.

Лічевецького І.О.

За участю секретаря Мельник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Броварську міську раду Київської області розглянути на черговій сесії міської ради питання щодо грошової компенсації ОСОБА_1 вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 . В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 - без змін.

16 березня 2021 року до суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення контролю за виконанням рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 р. у справі № 361/4236/17, в якій просив:

- встановити контроль за виконанням рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 р. у справі № 361/4236/17;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області надати звіт про виконання рішення Броварського міськрайонного суду від 20.12.2018 р. по справі № 361/4236/17.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та встановити судовий контроль за виконанням рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 р. у справі № 361/4236/17, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

25 серпня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Броварської міської ради Київської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

31 серпня 2021 року електронною поштою до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О. і Ключковича В.Ю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року заяву суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючий суддя: Парінов А.Б., судді: Беспалов О.О., Ключкович В.Ю. про самовідвід задоволено. Відведено суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючий суддя: Парінов А.Б., судді: Беспалов О.О., Ключкович В.Ю. від участі у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2021 року у справі № 361/4236/17. Справу № 361/4236/17 передано для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2021 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Вівдиченко Т.Р., судді Сорочко Є.О., Чаку Є.В.

07 жовтня 2021 року в судовому засіданні від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Сорочка Є.О.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сорочка Є.О. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовлено.

Водночас, у судовому засіданні 07 жовтня 2021 року суддею Сорочко Є.О. подано заяву про самовідвід у справі №361/4236/17, яка обґрунтована необхідністю уникнення сумнівів щодо його неупередженості при розгляді апеляційної скарги, з огляду на наявність у позивача чітко сформованого власного відчуття недовіри до участі судді Сорочка Є.О. у розгляді даної справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2021 року Заяву судді Сорочка Є.О. про самовідвід - задоволено. Відведено суддю Сорочка Є.О. від розгляду справи №361/4236/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди. Передано справу для повторного розподілу в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 жовтня 2021 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Вівдиченко Т.Р., судді Грибан І.О., Чаку Є.В.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Вівдиченко Т.Р., судді Грибан І.О., Лічевецький І.О.

01 листопада 2021 року електронною поштою до суду апеляційної інстанції від позивача - ОСОБА_1 надійшли пояснення по справі.

Також, до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Лічевецького І.О.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лічевецького І.О. - визнано необґрунтованою. Передано справу №361/4236/17 для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді, що вирішуватиме питання про відвід.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лічевецького І.О. від розгляду справи № 361/4236/17 відмовлено (суддя - Беспалов О.О.).

15 листопада 2021 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшла повторна заява про відвід судді Лічевецького І.О.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лічевецького І.О. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить витребувати у Броварської міської ради Київської області копію відеозапису сесії Броварської міської ради від 30.05.2019 року на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 361/4236/17.

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 12 листопада 2019 року з виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року є чинною, тому будь-які правові підстави для встановлення судового контролю за виконаним цього судового рішення та покладення на відповідача суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо подання до суду звіту про його виконання в порядку статті 382 КАС України, відсутні.

З даного приводу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статей 129 та 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 2-3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України , заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення виконання судового рішення, статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання свої зобов`язань у межах відповідної справи.

Тобто, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постановах від 13 травня 2021 року у справі № 9901/598/19, від 11 лютого 2020 року у справі №200/3958/19-а, від 09 грудня 2020 року у справі № 361/1495/16-а, у додатковій постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а та в ухвалах від 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15, від 17 жовтня 2019 року у справі №826/12592/14.

Водночас, Кодекс адміністративного судочинства України не встановлює, з яких підстав на суб`єкта владних повноважень може бути покладено обов`язок щодо подання звіту про виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Броварську міську раду Київської області розглянути на черговій сесії міської ради питання щодо грошової компенсації ОСОБА_1 вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 . В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

У заяві про встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання рішення суду ОСОБА_1 стверджує, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року залишається невиконаним.

Разом з тим, як наголошує відповідач, на виконання вищевказаного рішення суду Броварською міською радою Київської області прийнято рішення від 30 травня 2019 року №1451-56-07 про виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 по справі № 361/4236/17 (а.с. 53).

Відповідно до пункту 1 зазначеного рішення Броварської міської ради Київської області, відповідач розглянув питання щодо грошової компенсації ОСОБА_1 вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 .

Згідно пункту 2 рішення від 30 травня 2019 року №1451-56-07, вирішено відмовити у виплаті грошової компенсації ОСОБА_1 вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю правових підстав для грошової компенсації.

З огляду на зазначене, доводи апелянта про те, що 30 травня 2019 року на сесію Броварської міської ради Київської області рішення суду не виносилося, колегія суддів вважає безпідставними.

У апеляційній скарзі заявник стверджує, що згідно даного рішення суду від 20.12.2018 року у справі №361/4236/17, компенсація позивачу середньої вартості земельної ділянки в м. Бровари має відбутися через компенсацію вартості земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 .

Дослідивши зміст мотивувальної та резолютивної частини рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог, зобов`язав відповідача - Броварську міську раду Київської області виключно розглянути на черговій сесії міської ради питання щодо грошової компенсації ОСОБА_1 вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 .

Тобто, судом першої інстанції не було зобов`язано відповідача прийняти конкретне рішення за результатом розгляду питання щодо грошової компенсації ОСОБА_1 вартості неотриманої ним земельної ділянки.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого судового рішення можливо лише щодо рішення, яке залишається невиконаним, що не було доведено ОСОБА_1 .

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що звернувся до виконавчої служби з заявою щодо виконання виконавчого листа від 18 квітня 2019 року в справі №361/4236/17, виданого Броварським міськрайонним судом та 12 вересня 2019 року та державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №60051765.

Водночас, як зазначає апелянт, 12 листопада 2019 року постановою головного державного виконавця Відділу ДВС Подольського А.А. виконавче провадження №60051765 з виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року закінчено, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження, в силу приписів ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У відповідності до ч. 2 ст. 39 вказаного Закону, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Враховуючи що постанова про закінчення виконавчого провадження від 12 листопада 2019 року з виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року є чинною, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що будь-які правові підстави для встановлення судового контролю за виконаним цього судового рішення та покладення на відповідача суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо подання до суду звіту про його виконання в порядку статті 382 КАС України, відсутні.

При цьому, у випадку незгоди позивача із порядком та способом виконання рішення суду, а також, рішеннями, діями чи бездіяльністю учасників виконавчого провадження, нормами законодавства передбачений інший порядок розгляду та оскарження таких дій чи бездіяльності.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року.

Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому, підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 150, 242, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Грибан І.О.

Лічевецький І.О.

Повний текст постанови виготовлено 19.11.2021 р.