Справа № 640/15562/21
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Київ № 640/15562/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали адміністративної справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «БІРБАР ФЕМЕЛІ»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
третя особаГоловне управління ДПС у Київській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «БІРБАР ФЕМЕЛІ» (далі по тексту - позивач, ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ») з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), третя особа - Головне управління ДПС у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 січня 2021 року №, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про відсутність обставин порушення ним вимог законодавства, які були встановлені відповідачем, у зв`язку з чим було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Так, як зазначає позивач, в період, який зазначено в акті перевірки, ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» не проводило підриємницьку діяльність, адже не мало ліцензії.

Крім того, як наголошує позивач, посадові особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приховують факти отримання фіксального чеку та в акті зазначають порушення, яких на переконання позивача, не існує.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/15562/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

15 липня 2021 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позов не визнав, у відзиві на позов зазначив, що перевіркою встановлено факти проведення розрахункових операцій Через РРО FR 90.ХМ фіскальний номер , заводський номер ФР 000000350 з порушеннями використання режиму попереднього програмування найменування товарів (без зазначення коду товарної підкатегорії з УКТЗЕД для підакцизних товарів), а саме згідно бази даних АС «Податковий блок» у період з 01.08.2020 року по 03.08.2020 року здійснювалось проведення розрахункових операцій через вищезазначений РРО без зазначення у розрахункових документах коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів (витяг з бази даних Податковий блок додається).

Крім того, податковий орган зауважує на тому, що посадові особи вручили запит №1 про надання документів до 04.12.2020 та пояснили, що документи необхідні для складення акту перевірки. Керівник підготував та направив документи 09.12.2020, що не в межах наданого строку, тож, на переконання відповідача, являється прямим порушенням норм податкового законодавства. З огляду на що, відповідач просить суд не брати до уваги документи надані керівником TOB «БІРБАР ФЕМЕЛІ» 09.12.2020 зокрема, які свідчать про походження товарів.

Крім іншого, відповідач наголошує, що посадовими особами, які проводили перевірку ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» не було отримано фіксального чеку, було отримано лише внутрішній чек, що на переконання контролюючого органу є вагомим аргументом відмови у задоволенні позову.

Додатково з наданням відзиву, Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві було надано клопотання про заміну ГУ ДПС у м. Києві () на його правонаступника ГУ ДПС у м. Києві (), яке обґрунтоване тим, що новостворене ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України () почало виконувати свої функції як контролюючий орган.

За правилами статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За правилами статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», зокрема, ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, до якого входить Головне управління ДПС у м. Києві () та утворено відокремлений підрозділ юридичної особи публічного права Головне управління ДПС у м. Києві ().

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку по заміну відповідача у справі з ГУ ДПС у м. Києві () на його правонаступника ГУ ДПС у м. Києві ().

16 липня 2021 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення, в яких контролюючий орган проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими контролюючим органом під час перевірки порушень вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Крім того, разом з поясненнями, Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області було надано клопотання про заміну в порядку процесуального правонаступництва ГУ ДПС у Київській області () на ГУ ДПС у Київській області (), обґрунтоване тим, що ГУ ДПС у Київській області () втратило адміністративну процесуальну правоздатність органу, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері реалізації державної політики та території Київської області.

За правилами статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За правилами статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби», зокрема, ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, до якого входить Головне управління ДПС у Київській області () та утворено відокремлений підрозділ юридичної особи публічного права Головне управління ДПС у Київській області ().

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку по заміну третьої особи у справі з Головного управління ДПС у Київській області () його правонаступником Головним управлінням ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України ().

02 серпня 2021 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позовні вимоги та вказано на те, що відповідачем не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року повернуто заяву представника позивача про забезпечення доказів в адміністративній справі №640/15562/21 без розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи № 640/15562/21 за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БІРБАР ФЕМЕЛІ» про витребування доказів залишено без задоволення.

10 вересня 2021 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про долучення пояснень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2021 року у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідка в адміністративній справі №640/15562/21 відмовлено. Крім того, даною ухвалою для повного та всебічного встановлення обставин справи, судом вирішено перейти до розгляду адміністративної справи №640/15562/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання, призначене на 19.10.2021 з`явилися представник позивача Мельник О.С. та представник відповідача Зайкіна К.В.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2021 оголошено про виклик в судове засідання в якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та оголошено перерву до 27.10.2021.

У судове засідання, призначене на 27.10.2021 з`явилися: представник позивача -Мельник О.С., представник відповідача - Айвазбекова В.О., представник третьої особи - Ткачук Я.О., свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Представник позивача Мельник О.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Айвазбекова В.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи Ткачук Я.О. проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у поясненнях, що містяться у матеріалах справи.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_1 , який працює на посаді ревізора-інспектора в ГУ ДПС у Київській області в судовому засіданні пояснив, що 04.12.2020 о 14 год 51 хв. податковим органом проводилась контрольна розрахункова операція. Під час проведеної перевірки було встановлено розбіжність між готівковими коштами у касі та у Х-звіті на суму 3748,00 грн. Встановлено факт ненадання документів що підтверджують облік та факт походження товарів на момент перевірки. Свідок, також зауважив, що фіксальний чек ним не забирався. Додатково вказав, що долучений до матеріалів справи фіксальний чек містить інформацію щодо розрахунків карткою, в той час як при здійсненні контрольної розрахункової операції використовувались готівкові кошти. Окрім іншого, під час судового засідання ОСОБА_1 було надано витяг з бази з якого вбачається, що ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» взагалі за рік не було проведено готівкових операцій.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_2 , який працює на посаді ревізора-інспектора в ГУ ДПС у Київській області в судовому засіданні пояснив, що перед початком перевірки бару-магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ним була здійснена контрольна розрахункова операція у готівковій формі, а саме 04.12.2020 о 14 год. 51 хв. ним було придбано сидр «Буковинський 2018» по ціні 140,00 грн. Розрахункова операція була проведена ним у готівковій формі, однак на виконання даної операції продавцем магазину ОСОБА_3 було видано не фіксальний (внутрішній) чек №3200 від 04.12.2020. Свідок також зауважив, що ним та ОСОБА_1 було знято Х-звіт, проте згідно даного звіту операція з придбання сидру «Буковинський 2018» проведена на була. В подальшому, перевіряючими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продавцю магазина ОСОБА_3 було пред`явлено службові посвідчення, направлення на перевірку та вручено копію наказу, про отримання яких ОСОБА_3 власноручно зазначив у направленні. Надалі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням перевірки було запитано у ОСОБА_3 документи, що підтверджують облік та факт походження товарів, які знаходились у магазині на момент перевірки. Однак, ОСОБА_3 було повідомлено ревізорів-інспекторів, що даних документів в нього не має, після чого службові особи контролюючого органу домовились з продавцем магазину приїхати 08.12.2021 для отримання витребуваних документів. Однак, як зауважив ОСОБА_2 , 08.12.2021, коли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знов приїхали до магазинну в умовлений день, дані документи також ОСОБА_3 надані не були. Отже, 08.12.2020 о 17 год 50 хв. було складено акт перевірки з яким ознайомлено продавця ОСОБА_3 та запропоновано останньому надати пояснення стосовно виявлених правопорушень, отримати другий екземпляр акту перевірки, на що ОСОБА_3 повідомив про відмову, відповідно до чого було складено акт №150/10-36-07-06 відмови від підписання матеріалів перевірки.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 , який працює продавцем у ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» повідомив суду, що 04.12.2021 десь приблизно о 02 годині дня ОСОБА_2 зайшов до магазину ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» та придбав сидр «Буковинський 2018» по ціні 140,00 грн., розрахунок здійснив готівкою. Як стверджував ОСОБА_3 , він видав ОСОБА_2 два чеки: фіксальний чек та внутрішній чек. На запитання суду чому у двох чеках вказано різний час та чому вказано, що операція розрахунку проведена карткою, надати обґрунтованої відповіді ОСОБА_3 не зміг. Лише зазначив, що мабуть в системі відбулась помилка чи він переплутав, коли обирав операцію при видачі чеку. Щодо ненадання первинних документів що підтверджують облік та факт походження товарів, які знаходились у магазині на момент перевірки повідомив, що дійсно в той момент документи в магазині не зберігались, а тому надані ним не були.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2021 оголошено про подальший розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

За таких обставин суд завершує розгляд справи по суті за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд -

УСТАНОВИВ

Працівниками Головного управління Державної податкової служби у Київській області було проведено фактичну перевірку господарської одиниці бару-магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ», результати якої оформлені актом від 08.12.2020 №4030/1036/07/43483894.

Згідно висновків акту перевірки, встановлені порушення ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» п. 1, п.2, п.11, п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №300-VІІ, Постанову КМУ «Про порядок повідомлення ДПС та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 7.06.2015 №413, а саме в ході перевірки встановлено:

- особа, яка проводила розрахункові операції, а саме ОСОБА_3 здійснив перерахунок готівкової виручки, яка на момент перевірки 04.12.2020 року о 15 год. 03 хв. знаходилась на місці проведення розрахунків в сумі 3748,00 грн. (з урахуванням суми купівлі) та не була проведена через РРО. Крім того згідно наданого Х-звіту станом на 04.12.2020 року о 15 год.03 хв. не було проведено жодної розрахункової операції у готівковій формі;

- в період з 01.08.2020 по 03.08.2020 року через РРО FR 90.ХМ заводський номер ФР00000350 фіскальний номер TOB «БІРБАР ФЕМЕЛІ» здійснювало проведення розрахунків з порушенням використання режиму попереднього програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, що підтверджується поданими до контролюючого органу по дротових або бездротових каналах зв`язку електронних копій розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані;

- факт порушення порядку ведення встановленого законодавством обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання, а саме на запит контролюючого органу «Про надання документів» №1 від 04.12.2020 року не надано під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу: барі-магазині за адресою: АДРЕСА_1 (згідно відомостей які додаються до акту) на загальну суму 16590,00 гривень.

Крім того, TOB «БІРБАР ФЕМЕЛІ» допущено до роботи продавця ОСОБА_3 , без укладення трудового договору, оформленого наказом та без подання повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою, згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором, а саме: повідомлення подане до ДПС 07.12.2020 року о 13 год. 49 хв., що підтверджується квитанцією №2.

11.01.2021 ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» було подано заперечення на акт перевірки від 08.12.2020 №4030/1036/07/43483894.

Листом ГУ ДПС у Київській області надало відповідь на заперечення ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» в якому повідомило, що докази, надані в запереченні від 11.01.2021 на акт фактичної перевірки від 08.12.2020 №4030/1036/07/43483894 бару-магазину ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» прийняті до уваги, але не спростовують порушення, виявлені під час перевірки.

На підставі вказаних висновків акту перевірки від 08.12.2020 №4030/1036/07/43483894, Головним управління Державної податкової служби у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 26.01.2021 про застування до позивача штрафних санкцій за порушення п.п.1, 2, 11, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, згідно п.п. 1, 7 статті 17, статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 38 654,80 грн.

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № від 26.01.2021 звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 28.04.2021 №9660/6/99-00-06-03-08-06 податкове повідомлення-рішення № від 26.01.2021 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України).

У силу приписів пункту 61.1 статті 61 цього Кодексу, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Порядок проведення фактичних перевірок регламентується ст. 80 ПК України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.3 п.75.1 статті 75 цього Кодексу контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктами 80.1., 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, в тому числі у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пункт 80.2.2).

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по-батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Згідно пункту 86.5 статті 86 акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками ГУ ДПС у Київській області 04.12.2020 о 14 год 51 хв. було проведено фактичну перевірку господарської одиниці бару-магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 об`єкта господарської діяльності ТОВ «Бірбар Фемілі».

Перед початком перевірки 04.12.2020 посадовими особами контролюючого органу на підставі п.80.4 ст.80, пп. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України була проведена контрольна розрахункова операція у готівковій формі, а саме о 14 год. 51 хв. придбано сидр «Буковинський 2018» 0,75л. по ціні 140,00 грн., при цьому розрахункова операція проведена в готівковій формі та видано не фіскальний чек №3200 від 04.12.2020.

Як встановлено судом, та не заперечувалось сторонами, перевіряючими пред`явлено службові посвідчення направлення на перевірку та вручено копію наказу особі, яка проводила розрахункові операції ОСОБА_3 , яке підписане заступником контролюючого органу та скріплене печаткою контролюючого органу, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави (ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, ст.81 ІІКУ), дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Так, ОСОБА_3 ознайомився з направленнями від 03.12.20 № 887/10-36-07-06, № 888/10-36-07-06 (в яких зазначені реквізити наказу від 01.12.20 №1812) та отримав копію наказу від 01.12.20 №1812 про проведення фактичної перевірки з витягом, про що власноручно зазначив у направленні.

Як зазначено в акті перевірки, особа, яка проводила розрахункові операції, а саме ОСОБА_3 здійснив перерахунок готівки виручки, яка на момент перевірки 04.12.2020 о 15 год. 03 хв знаходилась на місці проведення розрахунків в сумі 3748.00 грн. та не була проведена через PPО. Згідно наданого X звіту станом на 04.12.2020 о 15 год.03 хв. не було проведено жодної розрахункової операції у готівковій формі.

Щодо вказаного порушення, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі

Згідно із пунктами 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до статті 2 Закону №265/95-ВР розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, зазначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Статтею 9 Закону №265/95-ВР передбачені випадки, за яких реєстратори розрахункових операцій не застосовується. Так, пунктом 12 вказаної статті визначено, що реєстратор розрахункових операцій не застосовується, якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (оптова торгівля тощо).

Вимоги до організації та регулювання обігу готівки регулюються «Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління національного банку України від 29.12.2017 року №148 (далі Положення №148).

Відповідно до п.11 розділ ІІ Положення №148 готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб - підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО / занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Суб`єкти господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО, використовують КОРО для:

1) підклеювання та зберігання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО;

2) здійснення операцій із розрахунковими квитанціями в разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії;

3) обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО.

Вимоги щодо форми та порядку ведення книги обліку розрахункових операцій встановлено «Порядком реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547 із змінами та доповненнями (далі порядок №547).

Відповідно до ч.4 розділу ІІ Порядку№547, реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, суб`єкт господарювання повинен забезпечити використання книги ОРО у тій господарській одиниці, що зазначена на титульній сторінці книги ОРО при її реєстрації/перереєстрації, або з тим РРО, до якого така книга зареєстрована.

Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає:

- наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО;

- підклеювання фіскальних звітних чеків до відповідних сторінок книги ОРО;

- щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо;

- у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій;

- ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Як зазначає позивач, о 14 год. 54 хв. 04.12.2020 в приміщенні, яке орендує ТОВ «БІРБАР ФЕМЕЛІ» була здійснена контрольна розрахункова операція Сидру «Буковина 2018» за 140,00 грн. ОСОБА_3 (працівником ТОВ «Бірбар Фемілі») було видано фіксальний чек та внутрішній чек. Видача фіксального чеку підтверджується копією Z-звіту за 04.12.2020.

Однак, суд не погоджується з даним твердженням позивача, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні 27.10.2021 під час допиту свідків, судом було досліджено копією Z-звіту за 04.12.2020, який міститься у матеріалах справи та було встановлено, що усі операції у даному звіті проведені за розрахунок карткою, а не готівкою, що повністю спростовує твердження позивача.

Крім того, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що допитаний у якості свідка продавець магазину ОСОБА_3 не зміг пояснити суду чому у Z- звіті від 04.12.2020 не міститься інформації щодо проданого сидру та чому в квитанції міститься інформація, що всі розрахункові операції 04.12.2020 були проведені карткою, тоді як контрольна закупка здійснювалась посадовою особою контролюючого органу саме у готівковій формі.

Таким чином, суд вважає доведеним порушення позивачем п.1.п.2 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року. 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, відповідальність за яке передбачена п.1 ст.17 вищевказаного Закону.

Крім того, актом перевірки встановлено, що в період з 01.08.2020 по 03.08.2020 через PPО FR 90.ХМ заводський номер ФР 000003 фіскальний номер TOB «Бірбар Фемелі» здійснювало проведення розрахунків з порушенням використання режиму попереднього програмування без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, що підтверджується поданими контролюючого органу по дротових або бездротових каналах зв`язку електронних копій розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстратраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Так, відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95 від 06.07.1995 року у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95 від 06.07.1995 року, тимчасово, до 1 січня 2022 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:

10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до п. 6 ст. 17 Закону №265/95-ВР в редакції чинній станом на 01.08.2020 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного товару, який не є підакцизним, та/або послуги, ціни товару (послуги) та обліку їх кількості.

Відповідно до п. 7 ст. 17 Закону №265/95-ВР в редакції чинній станом на 01.08.2020 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Згідно пункту 102.1 статті 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідальність за порушення вимог Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги) передбачена п.7 ст.17 Закону №265/95-ВР та складає триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (5100,00 грн.) - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УТСТЗЕД.

Доказів зворотнього позивачем у судовому засіданні надано не було.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним порушення позивачем п.7 ст. 17 Закону України №265/95-ВР, відповідальність за яке передбачена п.1 ст.17 вищевказаного Закону та складає 10 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленими цим пунктом- за порушення вчинене вперше.

Також, перевіркою встановлено факт порушення порядку ведення встановленого законодавством обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання, а саме на запит контролюючого органу «Про надання документів» № 1 від 04.12.2020 не надано під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік та проходження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу: барі-магазині за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 16590,00 грн.

Відповідальність за порушення ведення обліку товарних запасів передбачена ст.20 Закону №265/95-ВР за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до п.86.5 ст. 86 акт (довідка) про результати фактичних перевірок складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу. У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків.

08.12.2020 року о 17 год. 50 хв. посадовими особами контролюючого органу складено акт перевірки з яким ознайомлено продавця ОСОБА_3 та запропоновано надати пояснення, стосовно виявлених порушень, отримати другий екземпляр акту перевірки на що ОСОБА_3 повідомив про відмову надання пояснень, відмову у підписанні акту перевірки та відмову від отримання другого екземпляру акту відповідно до чого, складено акт відмови від підписання матеріалів перевірки від 08.12.2020 року.

Акт перевірки зареєстровано в журналі реєстрації актів ГУ ДПС у Київській області 09.12.2020 року за №4030/1036/07/ НОМЕР_1 та надіслано засобами поштового зв`язку 10.12.2020 року, який був вручений представнику TOB «Бірбар Фемлі» за довіреністю 24.12.2020 року, згідно повідомлення про отримання поштового відправлення.

Не надання ОСОБА_3 саме під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік та проходження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу: барі-магазині за адресою: АДРЕСА_1 останнім в судовому засіданні не заперечувалось.

Судом встановлено, що витребовувані посадовими особами контролюючого органу документи, TOB «Бірбар Фемлі» було направилено 09.12.2020 , що не в межах наданого строку контролюючого органу, отже є порушенням норм Податкового законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем оскаржуваним податковим повідомленням-рішеннями правомірно застосовано до позивача штрафних (фінансових) санкції у загальній сумі 38 654,80 грн. на підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваних рішень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поданого адміністративного позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Беручи до уваги положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративний позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БІРБАР ФЕМЕЛІ» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13, оф. 3, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ЄДРПОУ ВП 44116011), третя особа - Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А, ЄДРПОУ ВП 44096797) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов