Справа № 280/10306/21
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ
19 листопада 2021 року Справа № 280/10306/21 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., перевіривши матеріали позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) про відшкодування шкоди, заподіяної військовослужбовцем, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну державі шкоду у розмірі 95596,08 грн.
Також, разом з позовом подано клопотання (вх.№62164 від 28.10.2021) про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування клопотання зазначено, що строк звернення до суду, визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України не може бути застосований до даної категорії справ, так як загальний строк притягнення особи до матеріальної відповідальності становить 3 роки з дня виявлення завданої шкоди. До того ж, зі звільненої з військової служби особи стягнення завданих збитків можливий лише в судовому порядку.
Судом, на виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), було здійснено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо місця проживання ОСОБА_1 .
Листом від 12.11.2021 №04-46/3/859 (вх.№67289 від 17.11.2021) повідомлено, що за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 19.10.2000 по теперішній час.
Згідно частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суд, розглянувши клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначає наступне.
Із позовної заяви вбачається, що звернення до суду обумовлено невиконанням відповідачем обов`язку щодо добровільного відшкодування шкоди завдану ОСОБА_1 . Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України під час виконання службових обов`язків, в сумі 95596,08 грн.
28.11.2018 між відповідачем та командиром військової частини НОМЕР_1 було укладено контракт на проходження військової служби строком на 3 роки.
05.03.2019 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №45 від 05.03.2019 матроса ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. З 05.03.2019 матроса ОСОБА_1 вважається таким, що посаду гранатометника 2 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 2 роки морської піхоти військової частини військової частини НОМЕР_1 прийняв та припустив до виконання службових обов`язків за посадою.
24.12.2019 до командування військової частини НОМЕР_1 з рапортом (вх.№6855 від 24.12.2019) звернувся начальник фінансово-економічної служби військової служби капітан ОСОБА_2 з проханням про надання вказівки помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи, яка рахується за військовою частиною НОМЕР_1 на матроса ОСОБА_1 .
У відповідності до довідок-розрахунків вартості речового майна, що належить утримати з матроса ОСОБА_1 становить 95596,08 грн.
Також судом встановлено, що відповідно до довідки-доповіді №353 від 27.05.2019 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 №90 від 13.05.2019, 13.05.2019 матрос ОСОБА_1 самовільно залишив військову частини та, на момент звернення позивача до суду із цим позовом, до місця служби не повернувся.
У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував кошти, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Абзац 1 частини другої статті 122 КАС України для передбачає, що звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з цим позовом 07.10.2021 (дата подачі позовної заяви на поштове відділення), тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.01.2020 у справі №813/1045/18 сформовано висновок про те, що у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір у цій справі щодо відшкодування державі в особі військової частини НОМЕР_4 шкоди, завданої ОСОБА_1 шляхом втрати майна під час здійснення ним повноважень, пов`язаних з проходженням військової (публічної) служби, є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.
Таким чином, вказана справа є публічним спором, а отже підпадає під регулювання КАС України, в частині п`ятій статті 122 якого, як вказано вище, визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Як встановлено, даний позов подавався позивачем вперше 14.01.2020 до суду цивільної юрисдикції, однак, Беляївський районний суд Одеської області дійшов висновку про закриття провадження у справі.
Суд звертає увагу, що правова позиція щодо юрисдикції аналогічного спору (спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової служби) викладено, зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №818/1688/16, від 23.01.2019 у справі №825/730/16. Спори у цих справах також стосувалися звернення суб`єкта владних повноважень із позовом про стягнення грошових коштів з особи, що перебувала на публічній/державній службі, і суд дійшов висновку, що питання стягнення збитків/відшкодування шкоди, завданих особою, що перебуває або перебувала на державній/публічній службі, має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.
Тобто, правова позиція щодо юрисдикції у аналогічних спорах була змінена ще в грудні 2018 року. Звертаючись з вказаним позовом до Беляївського районного суду Одеської області 14.01.2020, позивач, як суб`єкт владних повноважень мав би знати про зміни судової практики щодо юрисдикції вирішення аналогічних спорів.
Твердження позивача, що позов поданий в межах терміну визначеного статтею 257 Цивільного кодексу України є необґрунтованими, оскільки до спірних правовідносин підлягають застосуванню строки звернення до суду передбачені статтею 122 КАС України.
Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Таким чином, суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки право у позивача на звернення до суду з адміністративним позовом виникло з 24.12.2019, проте, адміністративний позов поданий лише 07.10.2021 (дата подачі позовної заяви на поштове відділення), а поважних причин пропуску строку судом не встановлено.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.
Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» 19.06.2001 («Kreuz v. Poland») (заява №28249/95), «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.
В питаннях, пов`язаних із застосуванням строків давності, Європейський суд з прав людини висловив свою позицію, зокрема, в справі «Олександр Волков проти України» (Заява №21722/11 остаточне рішення від 27.05.2013, §137), вказавши, що «… строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними ... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.»
Таким чином право особи на звернення до суду не є необмеженим.
Вказані позивачем обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки не є обставинами об`єктивного і непереборного характеру, а тому суд вважає за необхідне визнати неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Частиною другою статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати вказані Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України підстави для поновлення строку звернення до адміністративного неповажними, у зв`язку із чим повернути позовну заяву.
Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними вказані Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної військовослужбовцем, - повернути.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви згідно з частиною восьмою статті 169 КАС України не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.С. Лазаренко