Справа № 215/7272/20
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 215/7272/20

провадження № К/9901/39609/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Радишевської О. Р.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною,

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2021 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.

01 листопада 2021 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної О. В., в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної О. В., яка не забезпечила абсолютні фундаментальні права ст. 46 Конституції України, відмовилась визначити спосіб соціального захисту його інтересів, непідкоренні ст.ст. 19, 48. 92 Конституції України, та постановити окрему ухвалу згідно ст. 249 КАС України;

визнати протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної О. В., яка виявилась у непідкоренні ст. 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» за результатом розгляду заяви від 26 жовтня 2020 року;

визнати протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної О. В., яка виявилась у невинесенні за результатами розгляду заяви від 26 жовтня 2020 року індивідуального акту та у порушенні управлінської функції відповідно до п. 18, 19 ч. 1 ст. 4 КАС України та ст. 144 Конституції України;

визнати протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної О. В. в розумінні статті 21 Конституції України;

визнати протиправною бездіяльність начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Каретіної О. В., яка виявилась у недбалості та помилковому визначенні рівня прожиткового мінімуму за результатами розгляду заяви від 26 жовтня 2020 року при рівні його (його сім`ї) доходу у розмірі 34,75 гривень в місяць.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві у зв`язку із невиконанням вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти робочих днів з дня отримання цієї ухвали шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Позивачем ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року оскаржувалася в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції постановою від 26 серпня 2021 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року залишив без змін.

Не погоджуючись із постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року, ОСОБА_1 оскаржив її в касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позову без руху від 22 січня 2021 року.

Так, суд першої інстанції зазначив, що 11 березня 2021 року позивачем надано до суду заяву про поновлення провадження по справі після усунення недоліків, в якій останній просив звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з доходами, які нижче від 5% розміру доходу за рік. Однак, суд наголосив, що позивачем не надано доказів сплати судового збору, а зміст клопотання про звільнення від сплати судового збору - ідентичний змісту клопотання про звільнення від сплати судового збору, що вже було розглянуто судом.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що надана позивачем довідка про отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи, не є достатнім доказом підтвердження його майнового стану, оскільки не містить відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України підставою для повернення позивачеві позовної заяви є неусунення ним недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року про залишення позову без руху отримана ОСОБА_1 05 березня 2020 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

11 березня 2021 року позивач надав до суду заяву про поновлення провадження по справі після усунення недоліків, в якій просив звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з доходами, які нижче від 5% розміру доходу за рік.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» установлено умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Частиною першої статті 8 указаного Закону передбачено перелік умов, за яких враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Водночас, суд першої інстанції в ухвалі від 22 січня 2021 року зазначив, що позивачем надано копію довідки № 6834 від 02 листопада 2020 року, згідно якої він отримав компенсацію по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_2 в період з листопада 2020 року по жовтень 2020 року в загальному розмірі 805,58 гривень, виснувавши, що ця довідка містить відомості лише щодо отримання позивачем щомісячної компенсації по догляду за особою з інвалідністю 1-ї групи, тобто не відображає майновий стан позивача, який може мати інші джерела доходу. Одночасно суд наголосив, що належними та достатніми доказами для підтвердження скрутного майнового становища позивача можуть бути довідки про доходи з органів державної податкової інспекції, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги тощо.

Положеннями статті 160 КАС України передбачено перелік вимог щодо змісту позовної заяви.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій констатовано невідповідність поданого ОСОБА_1 адміністративного позову вимогам процесуального закону.

Додана позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору копія довідки № 6834 від 02 листопада 2020 року не є документом, із якого можливо встановити всю суму доходу позивача за попередній календарний рік. Зазначеним документом констатується факт нарахування ОСОБА_1 щомісячних компенсаційних виплат.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд уважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачеві з підстав неусунення її недоліків, залишене судом апеляційної інстанції без змін, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Крім того, Суд зауважує, що з огляду на залишення без змін оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року окремо від рішення суду першої інстанції є неможливим.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої цієї ж статті у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів першої інстанції, перелік яких наведений у частині другій статті 328 КАС України (зокрема, про повернення заяви позивачеві), після їх перегляду в апеляційному порядку.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, Каретіної Оксани Володимирівни про визнання бездіяльності протиправною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

О. Р. Радишевська