Справа № 4550
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 4550 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

17 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі за заявю товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" про заміну сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса №4550,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В липні 2021 року ТОВ "Діджи Фінанс" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ "ОТП БАНК" на ТОВ "Діджи Фінанс" при виконанні виконавчого напису нотаріуса №4550.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 у задоволенні заяви ТОВ "Діджи Фінанс" відмовлено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Сторони правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.12.2007 між ЗАТ "ОТП Банк", перетвореного в ПАТ «ОТП Банк» (далі - Банк), та ОСОБА_1 (далі - Боржник) укладено Кредитний договір № ML-010/138/2007 та Договір іпотеки №РML-010/138/2007, відповідно до яких Банк надав Боржнику кредит, а Боржник передала в іпотеку Банку земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0522, площею 1245кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Пряжів, як забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором.

Згідно з договором купівлі-продажу кредитного портфелю укладеного 29 червня 2010 року ТОВ "ОТП Факторинг України" придбало у ПАТ "ОТП Банк" кредитний портфель, який включав в себе: Кредитний договір № ML-010/138/2007 від 20.12.2007.

Відповідно до постанови ВП №40613121 від 08.11.2013 старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №4550, виданого 28.04.2010 приватним нотаріусом Сєтаком В.Я., про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 1245кв.м., кадастровий номер :01:001:0522, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с.Пряжів, в якому боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - ПАТ "ОТП Банк".

Згідно з інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №40613121 знаходиться на виконанні.

11 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна) та товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" укладено Договір факторингу №11/20-дтг, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №ML-010/138/2007 від 20.12.2007 укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 та всіма договорами забезпечення перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Мотивувальна частина.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, законодавцем закріплено право заінтересованих осіб, а також виконавця за заявою сторони на звернення до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Разом з тим, передбачивши можливість звернення до суду із вказаною заявою, Закон України «Про виконавче провадження» не у повній мірі регламентував процедуру реалізації такого права, зокрема, в частині визначення суду, до якого така заява подається у випадку ініціювання зміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Питання заміни сторони виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса, повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства. Такий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22.12.2020 року у цивільній справі № 640/15952/19 та у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 року в адміністративній справі № 826/7941/17.

У постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 №6-122цс13 зазначено, що відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги), а згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Викладена правова позиція є аналогічною викладеній, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі №822/1659/18.

Сторонами виконавчого провадження є стягував і боржник (ч.1 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У відповідності до ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, з огляду на що припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться у відповідності до вимог ст.379 КАС України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження, на переконання суду, відповідає змісту ст.ст.512, 514 Цивільного кодексу України та ст.15 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що договором купівлі-продажу кредитного портфелю укладеного 29.06.2010 підтверджується перехід прав саме від ПАТ "ОТП Банк" до ТОВ "ОТП Факторинг України" за Кредитний договір №ML-010/138/2007 від 20.12.2007.

Крім того, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №40613121 від 08.11.2013 стягувачем у провадженні є ПАТ "ОТП Банк".

При цьому, ТОВ "Діджи Фінанс" у заяві про заміну сторони виконавчого провадження від 05.07.2021 просить замінити стягувана - ТОВ "ОТП Банку", яке не було стороною у вказаному вище виконавчому провадженні.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів того, що ТОВ "ОТП Банк" є стороною у виконавчому провадженні №40613121, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні поданої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.