Справа № 320/14722/21
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до дошкільного навчального закладу (ясла-садок комбінованого типу) "Сонечко" Ржищівської міської ради Київської області про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи,
до суду звернулось ГУ ДСНС у Київській області з позовом до ДНЗ "Сонечко" Ржищівської міськради Київської області про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі ДНЗ (ясла-садок комбінованого типу) "Сонечко" Ржищівської міськради Київської області за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Ржищів, вул. Соборна 30, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 09.08.2021 № 972.
Дослідивши позовну заяву на предмет дотримання вимог ст.ст.160, 161 КАСУ, суд приходить до висновку про необхідність її повернення заявникові, з огляду на таке:
відповідно до ч.1, 3 ст.55 КАСУ, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
При цьому, держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
В своїй ухвалі №160/6823/19 від 03.02.2020, Верховний Суд звернув увагу, що змінами, внесеними до КАС Законом № 309-IX розширено перелік випадків самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншої особи, уповноваженої діяти від її (його) імені» а також визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження це закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).
Таким чином, щоб визнати особу такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень) без додаткового уповноваження".
Крім того, відповідно до ч.4 ч. 5 ст. 94 КАСУ, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Як слідує із позовної заяви, остання підписана начальником ГУ ДСНСУ у Київській області Слободяником В.Д., на підтвердження повноважень якого надані копії: витягу з ЄДРПОУ та Положення про ГУ ДСНС у Київській області, яке посвідчено провідним фахівцем юридичного відділу ГУ ДСНСУ у Київській області Пальчевським А.А., який не є учасником справи та не має права на посвідчення копій документів.
Суд зазначає, що надана копія витягу з ЄДРПОУ не відповідає жодним визначеним процесуальним законом критеріям для підтвердження права керівника юридичної особи на участь у розгляді справи, в тому числі, і шляхом підписання заяви, у зв`язку з чим такий доказ на підтвердження повноважень Слободяника В.Д. не може розглядатися судом у якості належного.
Статус відомостей ЄДРПОУ визначено Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", де у ч.4 ст. 10 вказано, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються виключно для ідентифікації юридичної особи, в той час як суд перевіряє адміністративну правосуб`єктність представника юридичної особи на вчинення юридично значимих дій, тому відомості про ідентифікацію юридичної особи не є підтвердженням повноважень керівника цього органу на підписання позову.
Адміністративно-процесуальна правосуб`єктність виступає самостійною правовою категорією та свідчить про правову здатність суб`єкта мати права і обов`язки, бути їх носієм на будь-якій стадії їх прояву, а також відповідати за неправомірну реалізацію та виконання.
Спосіб реалізації адміністративної правосуб`єктності близький до поняття форма участі в адміністративних правовідносинах та визначається, через який суб`єктний склад юридичні особи публічного чи приватного права, що створені публічно-правовими утвореннями, реалізовують свою адміністративну дієздатність. Формою реалізації адміністративної правосуб`єктності юридичної особи є правова підстава, завдяки якій юридична особа вступає в адміністративні правовідносини, набуваючи прав та обов`язків, в межах визначеного обсягу правосуб`єктності. У такому розрізі форма реалізації юридичною особою правосуб`єктності є схожою із юридичним фактом як підставою виникнення, зміни та припинення відповідних правовідносин. Для юридичних осіб видами форм реалізації адміністративної правосуб`єктності виступають, в тому числі, статутні документи, рішення органів управління юридичної особи (загальних зборів, виконавчих органів тощо), адже функції локальних корпоративних актів полягає у забезпеченні належного рівня нормативно-правового регулювання делегованих представникам юридичної особи повноважень, заповнення прогалин, задля забезпечення дієвості чинних норм законодавства шляхом встановлення механізмів їх реалізації. За відсутності у представника юридичної особи-суб`єкта владних повноважень відповідного акту, закону, положення, договору чи рішення, вона не має права на реалізацію правосуб`єктності юридичної особи, тобто начальник управління Слободяник В.Д. на підставі наданих суду документів (копія витягу з ЄДРПОУ) не має права на реалізацію правосуб`єктності позивача.
Щодо копії Положення ГУ ДСНСУ у Київській області, затвердженого наказом ДСНСУ у Київській області № 3 від 04.02.2013 як доказу наявності представницьких повноважень у керівника ДСНСУ у Київській області, вказане Положення посвідчено не у встановленому ч. 5 ст. 94 КАСУ порядку та з порушенням ДСТУ 4163:2020, а саме посвідчено провідним фахівцем юридичного відділу ГУ ДСНСУ Пальчевським А.А., який не є учасником справи та не має права на посвідчення копій документів, тому цей доказ є належним, але недопустимим.
Вказана позиція суду повністю узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у справі №904/8549/17 від 11.07.2018р.
Прецедентним рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Осман проти Сполученого королівства від 28 жовтня 1998 року та Креуз проти Польщі від 19 червня 2001 Судом вкотре було підкреслено, що право на суд не є абсолютним та вказано, що "якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити перетворити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним".
Ця правова позиція підтримана і рішеннями Верховного Суду у справах №№ 705/3875/17 та 705/5060/18.
Крім того, у даному випадку варто також застосувати рішення у справі Жоффр де ла Прадель проти Франції. Звертаючи увагу на недопущення надмірного формалізму, Європейський суд разом з цим вказав на необхідність додержання процедурних передумов звернення до суду. Суд підкреслив, що "згідно Конвенції кожна держава-учасниця має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух". Саме ця справа була покладена в основу рішень Верховного Суду у справах №№ 705/3875/17 та 705/5060/18.
Підсумовуючи усе вищезазначене, суд вважає, що позовна підписана особою, яка не мала права на її підписання, - п.3 ч.4 ст. 169 КАСУ та застосовує наслідки, передбачені вказаною статтею.
Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в:
2. Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.