Справа № 360/4214/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4214/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді - Тихонов І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

представника позивача - Оковітов Р.В.,

представника відповідача - Некрилова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом представника позивача Фермерського господарства «Переможець» до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача Фермерського господарства «Переможець» (далі - позивач, ФГ «Переможець») до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову № СМУ1566/1107/АВ/СПТД-ФС від 23.07.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 240 000.00 грн, винесену Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі акту № СМУ1566/1107/АВ від 07.07.2021, складеного за результатами проведення інспекційного відвідування позивача, головним державним інспектором відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Східної служби України з питань праці Світличним В.М. винесено постанову № СМУ1566/1107/АВ/СПТД-ФС від 23.07.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 240 000,00 грн. на ФГ «ПЕРЕМОЖЕЦЬ».

Інспекційне відвідання було розпочато на підставі направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідання від 23.06.2021 № 278/4.5.

В акті інспекційного відвідання Відповідачам проведено аналіз цивільно-правових договорів, укладених між Позивачем та фізичними особами, які виконують роботи на підприємстві Позивача і зроблено висновок, що в цих договорах наявні ознаки трудових відносин, а тому має місце допуск до роботи 4 осіб без укладення трудового договору. Позивач вважає постанову № СМУ 1566/1 накладення штрафу незаконною, винесеною внаслідок порушення Відповідачем норм діючого законодавства.

У направленні на проведення позапланового заходу від 23.06.2021 № 278/4.5 зазначається, що Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці відповідно до наказу від 23.06.2021 № 1030 направляється для проведення позапланового заходу державного нагляду у формі інспекційного відвідування щодо дотримання вимог законодавства про працю головний державній інспектор відділу контролю східного напрямку управління з питань праці Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці Світличний В.М.

В якості підстави для здійснення позапланового заходу зазначено наказ без номеру та дати, а також підпункт 3 пункту 5 Порядку № 823 за результатами аналізу інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, наданої листом від 1 1.03.2021 № 1200-010403-5/5776.

Підпункт 3 пункту 5 Порядку № 823 передбачає можливість проведення позапланового заходу за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1. 2, 4-7 цього пункту.

Разом із тим. позивачеві не було надано копії документів, які зазначені в направленні на проведення позапланового заходу та не було повідомлено їх зміст, у зв`язку із чим справжні підстави проведення позапланового заходу та питання, які підлягали перевірці залишаються не зрозумілими.

В акті інспекційного відвідання Відповідачем було зроблено висновок, що в цивільно-правових договорах з фізичними особами наявні ознаки трудових відносин, а тому має місце допуск до роботи 4 осіб без укладення трудового договору. Інспектором Держпраці зазначено, що предметом цивільно-правових договорів є процес праці, а не її кінцевий результат, послуги надаються на постійній основі, а оплата за виконану роботу має систематичний характер.

Втім, послуги, які надавались ФГ «ПЕРЕМОЖЕЦЬ» за договорами про надання послуг з фізичними особами, не підпадають під визначення поняття трудового договору, наведене у ст. 21 КЗпП України, оскільки цивільно-правові договори, укладені позивачем із фізичними особами передбачають конкретний обсяг послуг, що мають надати фізичні особи, надання послуг здійснювалось без підпорядкування будь-якому графіку чи розпорядку на розсуд виконавців у визначений самостійно час. а оплата за надані послуги здійснювалась за результатами їх виконання на підставі актів виконаних робіт.

Між ФГ «Переможець» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 фактично існували відносини іншого характеру, тому наявність однієї чи навіть кількох ознак трудового договору не дає підстав вважати, що між сторонами укладено трудові договори.

У даному випадку цивільно-правові угоди, що укладені між Позивачем та фізичними особами не містять ознак трудових договорів, зокрема: обов`язку виконавців бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години, обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; обов`язку підприємства забезпечувати виконавців матеріально-технічною базою; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу.

Зазначив, що чинним законодавством не передбачено обмежень на укладання цивільно-правових договорів у разі якщо відповідні послуги стосуються основної діяльності суб`єкта господарювання.

Під час інспекційного відвідування інспектор Держпраці не здійснював опитування фізичних осіб із якими були укладені договори та не надав належної оцінки суттєвим умовам договорів, додатковим угодам до них та актам виконаних робіт, а також не звернув уваги, що на час інспекційного відвідування окремі цивільно-правові договори були фактично виконані і дія їх припинена у зв`язку з виконанням (зокрема, мова йде про договір із ОСОБА_4 ).

Зауваження до акта інспекційного відвідування Відповідачем взагалі не розглядались, а відповідь на них у порушення п. 18 Порядку 823 не містить мотивування.

Відповідачем на адресу позивача направлено лист, яким повідомлено про те що Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці отримало акт інспекційного відвідування лише 23.07.2021, про що свідчить поштовий штамп на описі вкладення у цінний лист.

В цей же день. Відповідачем було винесено оскаржувану постанову, однак про місце, дату та час розгляду справи Позивач повідомлений не був, у зв`язку з чим був позбавлений можливості надавати відповідні пояснення та докази на підтвердження своїх заперечень щодо виявленого правопорушення.

Більш того, повідомлення про дату одержання документів та постанова про накладення штрафу надійшли на адресу Позивача одночасно 27.07.2021, отже Відповідачем в порушення пункту 3 Порядку № 509 передчасно було винесено постанову про накладення штрафу.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про накладення штрафу.

Порушення процедури проведення перевірки є достатньою підставою для скасування результатів цієї перевірки. Такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 12.06.2019 по справі № 420/6544/18.

Позивача вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, яка підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року відкрито провадження у справі № 360/4214/21, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (арк.спр. 54-55).

Відповідач заявлених вимог не визнав, про що надав відзив на позовну заяву від 09.09.2021 за Вх.№3022/2021 (арк.спр. 59-64).

В обґрунтування якого зазначив, що відповідно до статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України № 1985- IV від 08 вересня 2004 року, статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України № 1986-ІУ від 08.09.2004 року, та статтею 259 Кодексу законів про працю України, та статті 259 КЗпП України, на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823, на підставі інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, наданої листом від 11 березня 2021 року № 1200-010403-5/5776, Міжрегіональним управлінням винесено Наказ від 23.06.2021 № 1030 «Про проведення позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування фермерського господарства «Переможець» у період з 23 червня 2021 року по 07 липня 2021 року.

Одночасно відповідачем було винесено направлення на проведення інспекційного відвідування від 23.06.2021 № 278/4.5.

На виконання вказаного Наказу 25.06.2021 посадовою особою Міжрегіонального управління надано направлення керівнику ФГ «Переможець» Передерій С.В., про що у екземплярі Міжрегіонального управління міститься відповідний запис із його особистим підписом.

Цього ж дня посадовою особою Міжрегіонального управління складено Вимогу про надання документів № СМУ1566/1107/НД, якою Позивача зобов`язано надати Міжрегіональному управлінню відповідні документи у строк до 10-00 год. 29.06.2021. Вимогу надано керівнику, про що у екземплярі Міжрегіонального управління міститься відповідний запис із його особистим підписом.

За цих обставин посадові особи діяли у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а саме - п.10 Порядку № 823.

Вказана Вимога виконана позивачем у встановлений строк.

07.07.2021 складено Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду (далі-Акт)№ СМУ1566/1107/АВ.

Акт надано керівнику, про що у екземплярі Міжрегіонального управління міститься відповідний запис із його особистим підписом.

Зазначив, що станом на 23.06.2021 облікова чисельність штатних працівників Господарства складає 20 осіб.

Під час дослідження наданих керівником документів встановлено, що станом на момент проведення інспекційного відвідування господарстві на умовах цивільно-правової угоди (далі - Договір) працює чотири працівника.

1. ОСОБА_1 укладено цивільно-правовий договір з 19 березня 2021 року. У розділі 1 Предмет цивільно-правового договору пунктом 1.1 визначено: виконавець зобов`язується замовнику з 20.03.2021 надавати населенню перукарські послуги, в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). Розділ 5 строк дії договору цивільно-правового договору. Пункт 5.1 Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2021. Пункт 5.2 Якщо за один місяць до закінчення дії цього дії цього договору жодна із сторін, не вимагала його розірвання, договір вважається пролонгованим на той самий строк.

2. ОСОБА_2 укладено цивільно-правовий договір з 19 березня 2021 року. У розділі 1 Предмет цивільно-правового договору пунктом 1.1 визначено: Виконавець зобов`язується замовнику з 20.03.2021 виконувати послуги по обслуговуванню святкових заходів на підставі замовлень від населення, в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи). Розділ 5 строк дії договору цивільно-правового договору Пункт 5.1 Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2021. Пункт 5.2 якщо за один місяць до закінчення дії цього дії цього договору жодна із сторін, не вимагала його розірвання, договір вважається пролонгованим на той самий строк.

3. ОСОБА_3 Укладено цивільно-правовий договір з 12 травня 2021 року. У розділі 1 Предмет цивільно-правового договору пунктом 1.1 визначено: Виконавець зобов`язується замовнику засіяти соняшником поля площею 400 га та прополоти їх до 30 червня 2021 в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Розділ 5 строк дії договору цивільно-правового договору Пункт 5.1 Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Пункт 5.2 Якщо до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін, не вимагала його розірвання, договір вважається пролонгованим на той самий строк і на тих же умовах.

4. ОСОБА_4 Укладено цивільно-правовий договір з 24 травня 2021 року. У розділі 1 Предмет цивільно-правового договору пунктом 1.1 визначено: Виконавець зобов`язується замовнику підшити до 31 травня 2021 в папки всю документацію за 2020 в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Розділ 5 строк дії договору цивільно-правового договору Пункт 5.1 Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань). Пункт 5.2 Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін, не вимагала його розірвання, договір вважається пролонгованим на той самий строк.

У всіх вище зазначених цивільно-правових договорах громадяни зобов`язуються виконувати роботи. В них не містяться відомості щодо того, який саме конкретний результат наданих послуг повинен передати виконавець замовникові. Договором не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні були бути відображені в акті їх приймання.

Надання послуг, які визначені в цивільно-правових договорах вказують на те, що предметом цих договорів є процес праці, а не її кінцевий результат, також ці договори передбачають неодноразової послуги та за своїм змістом, визначено виконання функціональних обов`язків (трудових функцій). При цьому, в укладених договорах не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов`язання виконувати роботу. Праця за даними угодами не є юридично самостійною, а здійснюється у межах діяльності всього підприємства з систематичним виконанням трудових функцій. Оплата праці за виконану роботу має систематичний характер.

Зазначив, що 09.07.2021 ФГ «Переможець» надало Міжрегіональному управлінню зауваження на акт. 12.07.2021 Міжрегіональним управлінням надано відповідь про розгляд зауважень, яку було направлено на адресу позивача поштовим відправленням з описом вкладення 13.07.2021. 13.07.2021 складено Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № СМУ1566/1107/АВ/П, який був направлений на адресу позивача поштовим відправленням з описом вкладення 13.07.2021.

У відповідності до п.п. 2 і 3 Порядку № 509 заступник начальника Міжрегіонального управління після отримання нею 22.07.2021 Акту, повідомила ФГ «Переможець» листом від 22.07.2021 № Л/898 про вказане отримання поштовим відправленням 23.07.2021.

23.07.2021 згідно із вимогами п.п. 2 і 4 Порядку № 509 заступником начальника Міжрегіонального управління розглянута справа та винесено Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №СМУ1566/1107/АВ/СПТД-ФС.

Постанова про накладення штрафу містить рішення про накладення штрафу на ФГ «Переможець» у розмірі 240000 грн. 00 коп. Зазначена постанова була направлена поштовим відправленням 26.07.2021.

Зазначив, що інспектор праці має право здійснювати контрольні повноваження за наявності службового посвідчення. Обов`язок інспектора праці надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування виникає перед підписанням акту інспекційного відвідування, надання копій будь-яких інших документів Конвенцією та Порядком № 823 взагалі не передбачено, зокрема, а ні наказу, а ні документів, що стали підставою для проведення інспекційного відвідування.

Щодо не зазначення інформації про наказ та документи, що стали підставою для проведення інспекційного відвідування у направленні. Вказав, що направлення складається з двох сторінок. На другій сторінці направлення є інформація про підставу проведення інспекційного відвідування - інформація Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Звернув увагу, що жодним нормативно-правовим актом не затверджено форму направлення. Тобто направлення складається у довільній формі, та не має жодних вимог щодо зазначення дати та номеру наказу на кожній сторінці направлення. Тому посилання представника Позивача на необхідність повторного зазначення дати та номеру наказу на другій сторінці не є слушними та не відповідає вимогам закону.

Просить у задоволенні позовних вимог ФГ «Переможець» про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.09.2021 заяву про забезпечення позову представника позивача задоволено. Зупинлено дію постанови Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці № СМУ1566/1107/АВ/СПТД-ФС від 23.07.2021 про накладення на ФГ «Переможець» штрафу у розмірі 240000.00 грн - до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 360/4214/21 (арк.спр.138-140).

Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року адміністративний позов ФГ «Переможець» до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом п`яти календарних днів з дня отримання цієї ухвали надати суду оригінал документа про сплату судового збору у розмірі 1330,00 грн. (арк.спр.144).

Ухвалою суду від 11.10.2021 продовжено розгляд справи за адміністративним позовом ФГ «Переможець» до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу; призначено підготовче засідання на 18 жовтня 2021 року (арк.спр.149).

18.10.2021 за Вх.№35050/2021 від представника відповідача надійшли пояснення по справі, в яких зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, позивачем до суду надано копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги та детальний опис робіт.

Щодо витрат з виготовлення ксерокопій суд зазначає, що на їх підтвердження також мають бути надані відповідні квитанції, чеки тощо, які б доводили саме надання послуг з виготовлення ксерокопій. Проте, таких доказів позивачем та її представником надано не було.

Зазначив, що детальним описом робіт не підтверджується пов`язаність витрат на підготовку та надіслання адвокатського запиту в сумі 500 грн. зі справою, що розглядається, оскільки документів, що є в наявності у позивача, зокрема, оскаржувана постанова про накладення штрафу та інші розпорядчі документи стосовно проведення інспекційного відвідування, достатньо для звернення до адміністративного суду. Документи, що згідно запиту отримав позивач, не є обов`язкові під час звернення до суду.

Також, відсутній розрахунок витрат у розмірі 4000 грн. на участь у судових засіданнях в Луганському окружному адміністративному суді, а саме: не зазначено кількість витраченого часу (годин) та розрахунок вартості за одну годину роботи. Зауважуємо, що такі витрати на професійну правничу допомогу мають підтверджуватися квитанцією (касовим чеком тощо). Відповідних платіжних документів суду надано не було.

На підставі вказаного, у задоволенні позовних вимог ФГ «Переможець» про стягнення з Міжрегіонального управління витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. просить відмовити (арк.спр.154-156; 167-168).

Ухвалою суду від 18.10.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (арк.спр.159).

08.11.2021 від представника відповідача надійшли пояснення по справі (арк.спр. 178).

15.11.2021 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копію постанови Кремінського районного суду від 27.09.2021 (арк.спр. 182-183).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позивача з підстав, викладених у відзиві на позов та пояснень по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Фермерське господарство «Переможець», код за , місцезнаходження: 92914, Луганська область, м. Кремінна, вул. Калинова, буд. 1 (арк.спр.8).

Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці винесено наказ від 23.06.2021 № 1030 «Про проведення позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування фермерського господарства «Переможець» у період з 23 червня 2021 року по 07 липня 2021 року (арк.спр.65) та відповідний наказ на адвокатський запит від 05.08.2021 про проведення позапланового заходу без визначення строку його проведення з__червня 2021 року по ___липня 2021 року (арк.спр.173).

Відповідачем винесено направлення на проведення позапланового заходу державного (контролю) у формі інспекційного відвідування суб`єкта господарювання від 23.06.2021 № 278/4.5, в якому зазначено строк позапланового західу державного нагляду (контролю) з 23 червня 2021 року по 07 липня 2021 року яке було отримано позивачем 25.06.2021 (арк.спр.71).

25.06.2021 посадовою особою відповідача складено Вимогу про надання документів № СМУ1566/1107/НД, якою зобов`язано Позивача надати інспектору праці відповідні документи у строк до 10.00 год. 29.06.2021, яка отримана позивачем 25.06.2021 (арк.спр.72).

07.07.2021 інспектором праці складено Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду ФГ «Переможець» № СМУ1566/1107/AB, який був отриманий позивачем 07.07.2021 (арк.спр.73-76).

Відповідно до висновків, викладених в Акті, були виявлені вимоги законодавства, які було порушено, а саме: частина перша статті 21 КЗпП України, частина третя статті 24 КЗпП України - фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), за які частиною 2 статті 265 КЗпП України встановлена відповідальність.

Позивач, не погодившись з Актом та висновками Відповідача, направив зауваження від 09.07.2021 № 113 (арк.спр.77)

Відповідач надав відповідь від 12.07.2021 № Л/845 про розгляд зауважень, в якій зазначено, що надані зауваження не спростовують виявлені порушення під час проведення інспекційного відвідування (арк.спр.78).

13.07.2021 Відповідачем винесено припис №СМУ 1566/1107/АВ/П, яким приписано Позивачу усунути порушення вимог частини першої статті 21 та частини третьої статті 24 КЗпП України в строк до 30.08.2021 (арк.спр.79).

23.07.2021 Відповідачем винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення за №СМУ1566/1107/АВ/СПТД-ФС, якою застосовано до Позивача штраф в розмірі 240 000 гривень (арк.спр.81).

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, представник позивача звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 КАС України, які визначають, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абзацу другого та третього статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) визначено статтею 4 Закону №877-V, відповідно до частин 1, 4 якої державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною 4 статті 2 цього Закону передбачено, що заходи контролю здійснюються, серед іншого, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №805/430/18-а дійшла висновку, що спеціальним законом, який відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 877-V повинен враховуватися органами Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), є КЗпП України, зокрема, Глава XVIII «Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю».

У подальшому такий висновок був підтриманий Верховним Судом у постанові від 24.06.2021 у справі № 200/5877/19-а та суд не вбачає підстав для відступу від нього.

Відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (далі - Порядок № 823).

Пунктом 2 Порядку №823 передбачено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для здійснення інспекційних відвідувань визначені п.5 Порядку №823, серед іншого, інспекційне відвідування здійснюється на підставі інформації Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної (підпункт 6).

Положеннями пункту 11 Порядку №823 передбачено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право, серед іншого, під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю, що передбачено пунктом 19 Порядку №823.

Пунктом 27 Порядку №823 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до пункту 29 Порядку №823 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що ГУ Держпраці у Луганській області як територіальний орган Держпраці уповноважене на здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами, зокрема, у формі інспекційних відвідувань, за наслідками яких складати акти перевірок та за наявності порушень - приписи про їх усунення, а також вживати заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності.

Судом встановлено, що підставою для призначення проведення інспекційного відвідування ФГ «Переможець» є інформація Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо застрахованих осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами у одного страхувальника більше року від 11.03.2021 (арк.спр.66-67).

Водночас суд зазначає, що Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці винесено наказ від 23.06.2021 № 1030 «Про проведення позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування фермерського господарства «Переможець» у період з 23 червня 2021 року по 07 липня 2021 року (арк.спр.65) та відповідний наказ який отриманий на адвокатський запит від 05.08.2021 про проведення позапланового заходу без визначення строку його проведення з__червня 2021 року по ___липня 2021 року (арк.спр.173), яким призначено інспекційне відвідування позивача, який останнім не оскаржується та не є предметом розгляду даної справи.

За приписами ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено КЗпП України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За змістом ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Взаємовідносини фізичної особи і роботодавця можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У відповідності до ч. 1 ст. 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

При цьому, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.06.2019 у справі №815/954/18, від 03.03.2020 у справі №1540/3913/18.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між позивачем (Замовник) та фізичною особою ОСОБА_4 (Виконавець) укладено цивільно-правовий договір 24 травня 2021 року.

У розділі 1 Предмет цивільно-правового договору пунктом 1.1 визначено: виконавець зобов`язується замовнику підшити до 31.05.2021 в папки всю документацію за 2020 рік, в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи).

Відповідно до п. 1,2 договору виконавець не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт) у тому числі використовує власні засоби та матеріали.

Розділ 3.1 за виконання роботу Замовник виплачує Виконавцю оплату в розмірі 2000 грн. з якої утримується військовий збір та подоходний податок а також проводиться нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Розділ 5 строк дії договору цивільно-правового договору. Пункт 5.1 Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.

5.2 Якщо до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін, не вимагала його розірвання, договір вважається пролонгованим на той самий строк і на тих же самих умовах (арк.спр.22-23).

Протягом вказаного періоду ОСОБА_5 виконувала роботи, передбачені цивільно-правовою угодою, що підтверджується актам прийому наданих послуг до цивільно-правового договору від 07 червня 2021. Дія договору припинена в зв`язку з виконанням сторонами своїх обов`язків. Нарахована винагорода в сумі 2000грн.(арк.спр.24).

Таким чином, цивільно-правововий договір від 24 травня 2021 року з ОСОБА_4 не містить ознак трудових договорів.

19 березня 2021 року між позивачем (Замовник) та фізичною особою ОСОБА_1 (Виконавець) укладено цивільно-правовий договір.

У розділі 1 Предмет цивільно-правового договору пунктом 1.1 визначено: виконавець зобов`язується замовнику з 20.03.2021 надати населенню перукарські послуги, в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи).

Відповідно до п. 1,2 договору виконавець не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт) у тому числі використовує власні засоби та матеріали.

Розділ 3.1 за виконання роботу Замовник виплачує Виконавцю оплату в розмірі 2000 грн. з якої утримується військовий збір та подоходний податок а також проводиться нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Розділ 5 строк дії договору цивільно-правового договору. Пункт 5.1 Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2021 року.

5.2 Якщо до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін, не вимагала його розірвання, договір вважається пролонгованим на той самий строк і на тих же самих умовах (арк.спр.25-26).

Додатковою угодою №1 від 20.03.2021 до договору цивільно-правового характеру від 19.03.2021 між сторонами внесені зміни до пункту 3.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: 3.1. Вартість послуг за Договором визначається виходячи з наданих послуг на підставі окремих замовлень, які будуть обумовлюватись окремими додатковими угодами.

Виконавець зобов`язується надати перукарські послуги 9 працівникам Замовника. Сторони домовились, що вартість послуг за цією Додатковою угодою становить 727,27грн (арк.спр.27).

Додатковою угодою №2 від 08.04.2021 до договору цивільно-правового характеру від 19.03.2021 між сторонами внесені зміни до пункту 3.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: Виконавець зобов`язується надати перукарські послуги 20 працівникам Замовника та членам їх сімей. Сторони домовились, що вартість послуг за цією Додатковою угодою становить 2000 грн (арк.спр.29).

Додатковою угодою №3 від 11.05.2021 до договору цивільно-правового характеру від 19.03.2021 між сторонами внесені зміни до пункту 3.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: Виконавець зобов`язується надати перукарські послуги 12 працівникам Замовника та членам їх сімей. Сторони домовились, що вартість послуг за цією Додатковою угодою становить 2000 грн (арк.спр.31).

Протягом вказаного періоду ОСОБА_1 виконувала роботи, передбачені цивільно-правовою угодою, що підтверджується актам прийому наданих послуг від 07.04.2021, від 07.05.2021 та від 07.06.2021 до цивільно-правового договору від 19.03.2021. Нарахована винагорода в сумі 727,27грн, 2000грн. та 2000грн (арк.спр.28; 30; 32).

Таким чином, цивільно-правововий договір від 24 травня 2021 року з ОСОБА_1 не містить ознак трудових договорів.

19 березня 2021 року між позивачем (Замовник) та фізичною особою ОСОБА_2 (Виконавець) укладено цивільно-правовий договір.

У розділі 1 Предмет цивільно-правового договору пунктом 1.1 визначено: виконавець зобов`язується замовнику з 20.03.2021 виконувати послуги по обслуговуванню ритуальних обідів та святкових захадів на підставі замовлень населення, в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи).

Відповідно до п. 1,2 договору виконавець не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт) у тому числі використовує власні засоби та матеріали.

Розділ 3.1 за виконання роботу Замовник виплачує Виконавцю оплату в розмірі 2000 грн. з якої утримується військовий збір та подоходний податок а також проводиться нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Розділ 5 строк дії договору цивільно-правового договору. Пункт 5.1 Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2021 року.

5.2 Якщо до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін, не вимагала його розірвання, договір вважається пролонгованим на той самий строк і на тих же самих умовах (арк.спр.33-34).

Додатковою угодою №1 від 25.03.2021 до договору цивільно-правового характеру від 19.03.2021 між сторонами внесені зміни до пункту 3.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: 3.1. Вартість послуг за Договором визначається виходячи з наданих послуг на підставі окремих замовлень, які будуть обумовлюватись окремими додатковими угодами.

Виконавець зобов`язується надати послуги з обслуговування 1-го ритуального обіду 27 березня 2021 року. Сторони домовились, що вартість послуг за цією Додатковою угодою становить 727,27грн (арк.спр.35).

Додатковою угодою №2 від 15.04.2021 до договору цивільно-правового характеру від 19.03.2021 між сторонами внесені зміни до пункту 3.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: 3.1. Вартість послуг за Договором визначається виходячи з наданих послуг на підставі окремих замовлень, які будуть обумовлюватись окремими додатковими угодами.

Виконавець зобов`язується надати послуги з обслуговування 1го ритуального обіду 16 квітня 2021 року. Сторони домовились, що вартість послуг за цією Додатковою угодою становить 2000грн (арк.спр.37).

Додатковою угодою №3 від 11.05.2021 до договору цивільно-правового характеру від 19.03.2021 між сторонами внесені зміни до пункту 3.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: 3.1. Вартість послуг за Договором визначається виходячи з наданих послуг на підставі окремих замовлень, які будуть обумовлюватись окремими додатковими угодами.

Виконавець зобов`язується надати послуги з обслуговування 1го ритуального обіду 25 травня 2021 року. Сторони домовились, що вартість послуг за цією Додатковою угодою становить 2000грн (арк.спр.39).

Протягом вказаного періоду ОСОБА_2 виконувала роботи, передбачені цивільно-правовою угодою, що підтверджується актам прийому наданих послуг від 07.04.2021, від 07.05.2021 та від 07.06.2021 до цивільно-правового договору від 19.03.2021. Нарахована винагорода в сумі 727,27грн, 2000грн. та 2000грн (арк.спр.36; 38; 40).

Таким чином, цивільно-правововий договір від 24 травня 2021 року з ОСОБА_2 не містить ознак трудових договорів.

12 травня 2021 року між позивачем (Замовник) та фізичною особою ОСОБА_3 (Виконавець) укладено цивільно-правовий договір.

У розділі 1 Предмет цивільно-правового договору пунктом 1.1 визначено: виконавець зобов`язується замовнику засіяти соняшником поля площею 400 га та прополоти їх до 15 липня 2021 року, в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (роботи).

Відповідно до п. 1,2 договору виконавець не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт) у тому числі використовує власні засоби та матеріали.

Розділ 3.1 виконавець в праві залучити відповідних фахівців для якісного і своєчасного надання послуг(виконання робіт). Послуги (роботу) зазначених фахівців виконавець оплачує за власний рахунок, згідно з домовленістю з даними особами.

Розділ 5 строк дії договору цивільно-правового договору. Пункт 5.1 Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань.

5.2 дія даного договору припиняє за рішенням однією зі сторін, але за умови підписання акту повністю виконаних робіт (арк.спр.41-42).

Додатковою угодою №1 від 13.05.2021 до договору цивільно-правового характеру від 12.05.2021 між сторонами внесені зміни до пункту 3.1. Договору, виклавши його в наступній редакції: 3.1. Вартість послуг за Договором визначається виходячи з наданих послуг на підставі окремих замовлень, які будуть обумовлюватись окремими додатковими угодами.

Виконавець зобов`язується засіяти соняшником поле площею 393,6га. Сторони домовились, що вартість послуг за цією Додатковою угодою становить 13383,27грн (арк.спр.43).

Протягом вказаного періоду ОСОБА_3 виконував роботи, передбачені цивільно-правовою угодою, що підтверджується актам прийому наданих послуг від 07.06.2021 до цивільно-правового договору від 12.05.2021. Нарахована винагорода в сумі 13383,27грн, (арк.спр.44).

Таким чином, укладення окремого договору на виконання певної роботи, тобто, укладення цивільно-правової угоди, що регламентуються главою 16 Цивільного кодексу України, не суперечить діючому законодавству, так як в даному випадку, законодавець наділяє керівника (власника) підприємства правом вибору на укладення трудового договору з працівником відповідно до КЗпП України чи укладення цивільно-правової угоди на виконання певної роботи відповідно до ст. 208 ЦК України.

Отже, укладення позивачем окремих цивільно-правових договорів з фізичними особами, зокрема, договорів про надання відповідних послуг не заборонено чинним законодавством України, надані послуги не носили систематичного характеру, а були спрямовані на виконання певної роботи протягом нетривалого часу тобто на кінцевий результат, що вбачається з актів прийому наданих послуг. При цьому, враховуючи винагороду визначену пунктом 3.1 договорів та фактичну винагороду отриману фізичними особами (виконавцями) можна зробити висновок про виплату винагороди за надані послуги, а не за процес праці, що характеризує цивільно-правові (договірні) відносини.

Окремо суд зазначає, що укладені цивільно-правові договори не визнані недійсними в судовому порядку, не мають ознак нікчемного правочину, а інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі №806/2064/18.

Також суд звертає увагу на те, що обставини відсутності вчинення позивачем порушень ст. 21 та ст. 24 КЗпП України, виявлених в ході інспекційного відвідування, встановлені постановою Кремінського районного суду від 27.09.2021 у справі № 414/1759/21, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_6 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, одночасне притягнення позивача до відповідальності за ч. 2ст. 265КЗпП та ч. 3 ст. 41КпАП за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) є неправомірним.

Така правова позиція відповідає правовим висновкам, наведеним Верховним Судом 21.12.2018 у справі № 814/2156/16.

Крім того, суд звертає увагу, що ФГ «Переможець» згідно з положеннями п. 10 ст. 1 та ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), є страхувальником та платником єдиного внеску у відношенні осіб, що працюють не тільки за трудовими договорами, але і за цивільно-правовими договорами, що прямо зазначено у цих нормах. Яким нараховувався єдиний внесок на суми винагороди за виконані роботи (надані послуги) за цивільно - правовими договорами за березень - травень 2021 року (арк.спр.90-92).

Відповідно до ст. 9 Закону № 2464-VI, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Оподаткування відносин за цивільно-правовими договорами підпадають під дію тих же норм оподаткування, що і трудові відносини. В обох випадках до податкового органу подається звіт 1-ДФ, але з відповідними примітками щодо джерел походження доходу фізичної особи, що в свою чергу підтверджує, що наявність обліку у податкового агента не є доказом існування трудових відносин.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 3 та 4 Порядку № 509 Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Між тим, суд звертає увагу на те, що приписами пункту 9 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Тому, суд наголошує, що особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності (штраф у розмірі 240000,00 грн.), повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Зміст обов`язку визначений абз.2 п.3 Порядку №509 не вичерпується надсиланням тексту про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, оскільки саме лише надсилання не забороняє одночасно повідомляти про дату розгляду справи. Отримання суб`єктом господарювання повідомлення про одержання документів без зазначення дати, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Суд вважає, що таке тлумачення пункту 3 Порядку №509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

Так, згідно з пунктів 54-58, 67 постанови Верховного Суду від 16.07.2021 у справі №520/7901/19, колегія суддів зауважує, що особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Висновку про необхідність встановлення факту не лише направлення уповноваженими посадовими особами повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, але й отримання такого суб`єктами господарювання/роботодавцями згідно з положеннями Порядку №509 та доведення саме відповідачем факту поінформованості позивача про дату та час розгляду справи про накладення штрафу під час вирішення спорів про скасування постанов про накладення штрафу дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 12.06.2019 у справі №813/3415/18, від 15.01.2021 у справі № 1340/3731/18 та від 04.03.2021 у справі № 160/8027/18.

Щодо вимоги представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи встановлено, що опис наданих послуг та їх вартість визначена у додаткової угоді № 1 до Договору про надання правової допомоги адвокатом від 02.08.2021. Відповідно до пункту 3 вищевказаної угоди передбачено, що оплата послуг адвоката здійснюється на умовах 100% попередньо оплати (арк.спр.47-48).

Разом із тим. позивачем не було надано копії документів, які підтверджують витрати, понесених на професійну правничу допомогу, а саме договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Також, у рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що постанова від 23.07.2021 № СМУ1566/1107/АВ/СПТД-ФС про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 240000,00 грн є протиправною та належить до скасування.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір у сумі 3600 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 252, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фермерського господарства «Переможець» (, 92914, Луганська область, м. Кремінна, вул. Калинова, буд. 1) до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (, місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 82) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № СМУ1566/1107/АВ/СПТД-ФС від 23.07.2021 про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 240000,00 (двісті сорок тисяч) гривень 00 коп, винесену Східним міжрегіональним управлінням Державної служби України з питань праці.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці на користь Фермерського господарства «Переможець» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3600 (три тисячі шістсот) гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 листопада 2021 року.

Суддя І.В. Тихонов