Справа № 640/17325/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області, що полягають у не зарахуванні йому до стажу служби у поліції вислугу років у податковій міліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Київській області зарахувати командиру роти № 2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» ГУНП в Київській області ОСОБА_1 до стажу служби в поліції вислугу років у податковій міліції Міністерства доходів і зборів України з 07.08.1998 по 15.08.2014 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що служба в податковій міліції має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ та згідно п.3 частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» має включатись до стажу служби в поліції.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області, що полягають у не зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби у поліції вислугу років у податковій міліції.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Київській області зарахувати командиру роти № 2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» ГУНП в Київській області ОСОБА_1 до стажу служби в поліції вислугу років у податковій міліції Міністерства доходів і зборів України з 07.08.1998 по 15.08.2014 рік.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що частиною другою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено вичерпний перелік складових (посад, період служби) такого стажу служби в поліції, до яких не відноситься робота в податковій міліції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що служба в податковій міліції має такий же правовий статус як і служба в органах внутрішніх справ.

Відтак, на думку позивача, судом першої інстанції було дотримано норми чинного законодавства України при вирішенні даної справи та прийнято законне рішення.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював в податковій міліції, на даний час працює командиром роти №2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» ГУНП в Київській області.

Так, трудовий стаж позивача наступний: з 20.11.1990 до 21.11.1992 проходив службу в Збройних Силах України; з 19.10.1993 до 11.02.1997 проходив службу в органах внутрішніх справ; з 07.08.1998 до 15.08.2014 проходив службу в органах податкової міліції; з 05.12.2014 до 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015 по теперішній час проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Київській області.

У подальшому, відповідно до наказу Міністерства доходів і зборів України від 05.08.2014 року № 0011-о/д «по особовому складу» станом на 15 серпня 2014 року вислуга років у календарному обчисленні складала 21 рік 04 місяців 03 дні.

У відповідності до Витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 27.03.2019 року № 154-о/с позивачу враховано стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 01.03.2019 - 09 років 06 місяців 24 дні.

У свою чергу, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із рапортом про внесення змін до наказу № 154-о/с та зарахування до стажу служби в поліції, який надає право на встановлення надбавки за вислугу років та додаткової оплачуваної відпустки, стажу служби в податковій міліції.

Листом від 09.07.2020 року №1974/109/12 Головне управління Національної поліції в Київській області повідомило, що позивачу встановлено стаж служби в поліції, який надає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 01.03.2019 - 09 років 06 місяців 24 днів, до якого враховано службу лише в органах внутрішніх справ та Національній поліції.

Вважаючи неправомірними дії відповідача з приводу обчислення його вислуги років, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом порушених прав на належний розмір грошового забезпечення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки служба у податковій міліції за своєю суттю є службою в органах внутрішніх справ України, тому відповідачем безпідставно не зараховано до вислуги років позивача стаж його роботи у податковій міліції у період з 07.08.1998 по 15.08.2014.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 19 Закону України від 04.12.1990 №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено:

- поширити на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань»;

- для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби крім служби та часу, передбачених зазначеною постановою, до вислуги років зараховується служба в податковій міліції (органах податкової поліції) на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

У подальшому, Законом України від 05.07.2012 № 508-VI «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України» внесено зміни до Податкового кодексу України.

Так, пунктом 348.1 статті 348 Податкового кодексу України закріплено, що податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Згідно пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Отже, служба в органах податкової міліції є військовою службою.

Пунктом 356.1 статті 356 ПК України (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що служба в органах податкової міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, тобто прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького складу.

Разом з тим, Закон України «Про міліцію» втратив чинність 07 листопада 2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію».

У відповідності до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У силу частин першої та другої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

При цьому, у пункті 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно з частинами першою-третьою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Аналізуючи вищевказані норми, колегія суддів приходить до висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України.

Дана позиція підтверджується також тим, що позивачу під час проходження служби у податковій міліції було присвоєно спеціальні звання, які у свою чергу призначалось на підставі Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем помилково не зараховано період проходження позивачем служби у податковій міліції Міністерства доходів і зборів України з 07.08.1998 по 15.08.2014 рік до стажу служби в поліції, який дає право на отримання надбавки за вислугу років.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у рішенні від 07 жовтня 2020 року у справі № 826/16143/18.

Таким чином, дії Головного управління Національної поліції в Київській області, що полягають у не зарахуванні позивачу до стажу служби у поліції вислугу років у податковій міліції є протиправними та, відповідно, відповідача слід зобов`язати зарахувати командиру роти № 2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Миротворець» ГУНП в Київській області Федоренка С.П. до стажу служби в поліції вислугу років у податковій міліції Міністерства доходів і зборів України з 07.08.1998 по 15.08.2014 рік.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 287, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук