Справа № 460/12099/21
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2021 року м. Рівне №460/12099/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Комунальне підприємство "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради
доОстрозький відділ Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів)
про визнання незаконною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2021 року Комунальне підприємства Острозька обласна психіатрична лікарня Рівненської обласної ради звернулося до суду з позовом до Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання незаконною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 12.01.2021 №64109538,

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2021 року державним виконавцем Острозького відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Відповідач) Семенюк Марією Ігорівною, на підставі постанови ВП № 64109538 від 12.01.2021 про стягнення виконавчого збору винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» виконавчого збору на користь держави у сумі 115 759,66 грн. Зазначає що про факт винесення вказаної постанови підприємству стало відомо із надісланої відповідачем постанови від 11.08.2021 ВП № 66471362 про відкриття виконавчого провадження, у якій підставою для примусового стягнення вказано оскаржувану постанову. Заначає, що лише 25 серпня 2021р. після письмового звернення до відповідача було отримано копію оскаржуваної постанови. Покликається на зазначену обставину як підставу поновлення строку на оскарження постанови ВП № 64109538 від 12.01.2021 про стягнення виконавчого збору підлягає поновлення через поважність причини його пропуску.

Підставою визнання рішення (постанови) органу ДВС незаконним та зобов`язання скасувати прийняте рішення (постанову) на думку позивача є те що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується, як 10 відсотків від фактично стягнутої суми. Вказує, що при розгляді аналогічної справи № 2540/3203/18 у постанові від 11 березня 2020 року Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є вчинення державним виконавцем дій, направлених на примусове виконання рішення суду, та фактичне стягнення суми боргу. Покликається на те що за своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішень, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення. Аналогічна позиція на думку позивача висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2021 року по справі №823/1824/17, де Верховний Суд звертає увагу на те, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення. Позивач наголошує, що у той же час, підприємством добровільно до 04.03.2021 повністю погашено наявну заборгованість зі сплати ЄСВ, що підтверджується листом Острозького РВ ДВС № 10078 від 09.07.2021, та вбачається із постанови про закінчення вказаного виконавчого провадження ВП №64109538 від 10.08.2021. Що на думку позивача свідчить про добровільність погашення суми заборгованості зі сплати ЄСВ та витрат виконавчого провадження. За вказаних обставин позивач стверджує що підприємством «Острозька психіатрична обласна лікарня» повністю та добровільно погашено всю суму боргу, а державним виконавцем Семенюк М.І. жодної дії щодо саме примусового стягнення вказаної суми боргу не вчинено, Окрім того, як підставу необґрунтованості та незаконності стягнення із КП «Острорзька обласна психіатрична лікарня» виконавчого збору у рамках ВП №64109538 від 12.01.2021, зазначає що у оскаржуваній постанові державним виконавцем Семенюк М.І. прийнято рішення про стягнення виконавчого збору у сумі 115759, 66 грн. із боржника Комунальний заклад «Острозька психіатрична обласна лікарня» Рівненської обласної ради, як фактичним боржником по ВП № 64109538 від 12.01.2021 є КП «Острозька психіатрична обласна лікарня». Вважає що за сукупністю наведених в позові обставин дає підстави вважати , що відсутні законні підстави для стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 64109538 від 12.01.2021. просить позов задоволити, а саме визнати незаконною та скасувати постанову по виконавчому провадженню номер 641 095 538 від 12 січня 2021 року про стягнення виконавчого збору кома винесено головним державним виконавцем Острозького відділу державної виконавчої служби у рівненському районі західного міжрегіонального управління міністерства юстиції місто Львів Семенюк Марія Ігорівна

Ухвалою від 6 вересня 2021р. з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст.160-161 КАС України, позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема позовна заява подана з пропуском визначеного п.1 ч.2 ст.287 КАС України строку оскарження рішення, дій або бездіяльності державного або приватного виконавця. Запропоновано КП Острозька обласна психіатрична лікарня Рівненської обласної ради згідно з ч.6 ст.161 КАС України, додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. Крім того, до позовної заяви було додано копії документів незасвічених належним чином, що дало підставу суду покликаючись на постанову від 11.07.2018 у справі №904/8549/17 Верховного Суду надати позивачу п`п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали усунути вказані вище недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду заяви на усунення недоліків позовної заяви із посиланням на номер цієї справи, до якої слід долучити заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наведенням інших підстав для поновлення строку звернення до суду та наданням відповідних доказів на підтвердження поважності таких підстав та належним чином засвідчених копій усіх долучених до позову документів з врахуванням викладеного.

15 вересня 2021р. КП Острозька обласна психіатрична лікарня Рівненської обласної ради через канцелярію суду було подано два примірника з додатками із усунутими недоліками позовної заяви.

Ухвалою від 27 вересня 2021 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі прийнято позовну заяву Комунального підприємства Острозька обласна психіатрична лікарня Рівненської обласної ради до Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання незаконною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 12.01.2021 №64109538 до розгляду.

Розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на "07" жовтня 2021 р. о 14:45 год., в залі судових засідань Рівненського окружного адміністративного суду (м. Рівне, вул. 16 Липня 87). Витребувано у відповідача докази надіслання/вручення позивачу постанови про стягнення виконавчого збору від 12.01.2021 у ВП №64109538 та встановлено строк відповідачу для подання до суду відзиву на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, до початку розгляду справи.

04 жовтня 2021 року через канцелярію суду Острозький відділ Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) подано відзив на позовну заяву про визнання постанови незаконною та її скасування.

05 жовтня 2021 року від Комунального підприємства Острозька обласна психіатрична лікарня Рівненської обласної ради надійшло клопотання про проведення розгляду справи без участі представника підприємства за наявними у справі матеріалами. Зазначено що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити у повному обсязі.

У строк встановлений судом відповідач подав відзив на адміністративний позов, який мотивовано тим, що позовні вимоги не підлягають до задоволення оскільки представником Комунальне підприємство "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради було надано підтверджуючи документи про сплату ЄСВ частково до відкриття виконавчого провадження, а саме: платіжне доручення № 1027 від 24.12.2020 року на суму 65000,00 грн. та платіжне доручення № 1063 від 30.12.2020 року на суму 185000,00 грн. Державним виконавцем 12.01.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60443122 по виконанню вимоги № Ю-106-53 виданої 12.11.2020 року Головним Управлінням ДПС у Рівненській області про стягнення заборгованості зі сплати ЄСВ з КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради в сумі 1 407 569,63 грн. та надіслано рекомендованим поштовим відправленням одночасно з викликом державного виконавця за адресою місцезнаходження боржника. Державним виконавцем 12.01.2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 200,00 грн., а також 12.01.2021 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору на суму 115759,66 грн. (оскільки була добровільна сплата боргу до відкриття частково на загальну суму 250000,00 грн. згідно наданих платіжних доручень, де залишок боргу становить 1157596,63грн, що було враховано при винесенні постанови). у відзиві відповідач зазначає що при винесені оскаржуваної постанови керувався ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України та надіслано простим поштовим відправленням за адресою місцезнаходження боржника, що зазначена у виконавчому документі. Зазначає що згідно платіжного доручення та розпорядження від 09.03.2021 року боржником було перераховано грошові кошти у сумі 200,00 грн, що надійшли 05.03.2021 року на депозитний рахунок відділу на погашення витрат виконавчого провадження. Покликається на ч. 9 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає випадки закінчення виконавчого провадження коли коли виконавчий збір не стягується. Оскільки боржником не було сплачено виконавчий збір, державним виконавцем 13.07.2021 року було винесено постанову ВП № 64109538 про арешт коштів боржника для забезпечення реального виконання рішення у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у сумі 115759,66 грн. та надіслано на адресу АТ «Ощадбанк» та боржнику. 09.08.2021 року начальником Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) , було здійснено перевірку виконавчого провадження № 64109538 та винесено постанову про перевірку виконавчого провадження, де було зобов`язання державного виконавця Семенюк М.І. вчинити виконавчі дії на підставі згідно ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». За результатами перевірки державним виконавцем 10.08.2021 року було завершено виконавче провадження на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». За наслідками вчинення виконавчих дій та на підставі ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», було вчинено інші виконавчі дії ( в т.ч. припинено чинність постанов про арешт коштів від 13.07.2021 року та 26.07.2021 року). Звертає увагу, що у редакції ЗУ 02.06.2016 № 1404-VIII конкретно визначено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Оскільки державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, та у відповідності до п. 7 розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ від 02.06.2016 № 1404-VIII, державний виконавець керуючись редакцією закону на момент вчинення виконавчої дії, виніс постанову про стягнення виконавчого збору, відповідно до даної редакції закону. Відповідач вважає що державний виконавець в день закінчення виконавчого провадження 10.08.2021 (з підстав, передбачених пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону), правомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору в окреме провадження, що повністю відповідає вимогам ч. 3 ст. 40 та п. 7 розділу 8 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII.

В судове засідання призначене на 21.09.2021, учасники справи, яких належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, не прибули. Представники сторін подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце його проведення та враховуючи приписи ч. 9 ст. 205 КАС України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні, за наявними у суду матеріалами.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то у відповідності до вимог ч.4ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Головним Управлінням ДПС у Рівненській області винесено вимогу № Ю-106-53 від 12.11.2020 року про стягнення заборгованості зі сплати ЄСВ з КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради в сумі 1 407 569,63 грн. Державним виконавцем 12.01.2021 року винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 200,00 грн., а також 12.01.2021 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору на суму 115759,66 грн. (оскільки була добровільна сплата боргу до відкриття частково на загальну суму 250000,00 грн. згідно наданих платіжних доручень, де залишок боргу становить 1157596,63грн, що було враховано при винесенні постанови). Оскільки боржником не було сплачено виконавчий збір, державним виконавцем 13.07.2021 року було винесено постанову ВП № 64109538 про арешт коштів боржника для забезпечення реального виконання рішення у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у сумі 115759,66 грн. та надіслано на адресу АТ «Ощадбанк» та боржнику. 09.08.2021 року начальником Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) , було здійснено перевірку виконавчого провадження № 64109538 та винесено постанову про перевірку виконавчого провадження, де було зобов`язання державного виконавця Семенюк М.І. вчинити виконавчі дії на підставі згідно ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». За результатами перевірки державним виконавцем 10.08.2021 року було завершено виконавче провадження на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». За наслідками вчинення виконавчих дій та на підставі ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», було вчинено інші виконавчі дії. В цей же день 10.08.2021 року скільки державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, та у відповідності до п. 7 розділу 8 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ від 02.06.2016 № 1404-VIII, державний виконавець керуючись редакцією закону на момент вчинення виконавчої дії, виніс постанову про стягнення виконавчого збору, відповідно до даної редакції закону.

У позовній заяві Позивач вказує, що про порушення своїх прав дізнався 25.08.2021 року отримавши копію оскаржуваної постанови на свій запит до Острозького ВДВС. Проте, як вбачається з копії листа Позивача до начальника Острозького РВ ДВС ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) долученого до матеріалів позову він зазначив, що про наявність оскаржуваної постанови йому було відомо з виклику державного виконавця надісланого разом з постановою про відкриття виконавчого провадження 12.01.2021 року, однак про те, що він вказану постанову не отримував ніде не зазначає, але просить її скасувати, відповідно йому вже на той час було відомо (а саме29.06.2021 року), що вказана постанова існує. Листа Острозького ВДВС адресованого позивачу від 09.07.2021 №10078, КП «Острозька ОПЛ» Рівненської обласної ради було відмовлено в скасуванні постанови про стягнення виконавчого збору на суму 115 759,66 грн., та роз`яснення право на оскарження вказаної постанови в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зауважує на такому.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки (ч.2 ст. 11 Закону України № 606 від 21.04.1999, в редакції на момент відкриття виконавчого провадження).

Аналогічні норми також закріплені в ч.1 ст.18 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII, де зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зобов`язаний був винести постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10% лише від суми фактично стягнутих коштів по виконавчому провадженню. А тому на думку позивача, враховуючи повернення виконавчого документу стягувачу, підстави для винесення вказаної постанови були відсутні.

З цього приводу суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV (далі Закон України від 21.04.1999 №606-XIV), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

05.10.2016 набрав чинності Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - від 02.06.2016 № 1404-VIII).

У п. 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень цього Закону зазначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 39?Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 цього Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1,3,4,6частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,6,9(крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону),11,14і15частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено матеріалами справи, боржник подав до Острозького відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відомості про сплату ЄСВ частково до відкриття виконавчого провадження, а саме: платіжне доручення № 1027 від 24.12.2020 року на суму 65000,00 грн. та платіжне доручення № 1063 від 30.12.2020 року на суму 185000,00 грн.

У частинах 1 та 2 ст. 27 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII у редакції на момент закінчення виконавчого провадження передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Суду необхідно звернути увагу, що у редакції Закону України 02.06.2016 № 1404-VIII конкретно визначено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

У п. 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень цього Закону зазначено, що після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Також, суд зазначає, що за приписами ч. 3 ст. 40 цього Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З системного аналізу вказаних норм права судом встановлено, що законодавцем передбачено винесення постанови про стягнення виконавчого збору на будь-якій стадії виконавчого провадження. Разом з тим, у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним повним виконання виконавчого документу та не стягнення виконавчого збору, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня його закінчення виносить постанову про стягнення виконавчого збору. Тобто момент стягнення виконавчого збору, у даному випадку, законодавцем прив`язано саме до закінчення виконавчого провадження.

Оскільки державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, то у відповідності до п. 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII, державний виконавець керуючись редакцією закону на момент вчинення виконавчої дії, виніс постанову про стягнення виконавчого збору, відповідно до даної редакції закону.

Таким чином, державний виконавець в день закінчення виконавчого провадження 10.08.2021 (з підстав, передбачених пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону), правомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору, що повністю відповідає вимогам ч. 3 ст. 40 та п. 7 розділу ХІІІ Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII.

При цьому, норми статті 27 вказаного Закону містять вичерпний перелік підстав та умови за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржником рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому підстав для не стягнення виконавчого збору також не вбачається.

Вказані висновки суду відповідають правовій позиції висловленій Верховним Судом у постанові від 22.02.2018 у справі №816/823/17, де зазначено, що після зміни правового регулювання відповідно до Закону №1404 стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1-4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Що стосується тверджень позивача обґрунтованих правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду викладених у постановах від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18, то суд відхиляє їх як безпідставні, оскільки вони стосуються правовідносин, що були врегульовані Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII у редакції за період з 30.11.2016 до 28.08.2018, та не можуть бути застосовані до правовідносин у даній справі.

Крім того, твердження позивача про відсутність будь-яких заходів примусового виконання рішення вчинених державним виконавцем у виконавчому провадженні №64109538, є безпідставними та спростовуються долученими відповідачем до матеріалів справи копіями результатів аналітичного пошуку ТЗ по «ННАІС ДДАІ» МВС України та Інформаційної довідки з ДРРП щодо виявлення у боржника майна на яке можна звернути стягнення та вимогою державного виконавця щодо надання пояснень та достовірних відомостей щодо майна та коштів наявних у боржника.

З огляду на наведене, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови від 12.01.2021 про стягнення виконавчого збору не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст.139 КАС України - у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову комунального підприємства "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради ( проспект Незалежності, 40-А, м. Острог, Острозький район, Рівненська область, 35800 ) до Острозького відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ( просп.Незалежності, 9, м.Острог, Рівненський район, Рівненська область, 35800 ) про визнання незаконною та скасування постанови від 12.01.2021 року ВП 64109538 про стягнення з боржника комунального підприємства "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради виконавчого збору, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Є. Махаринець