Справа № 120/2116/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 листопада 2021 р. Справа № 120/2116/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці у письмовому провадженні звіт Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виконання рішення суду в адміністративній справі № 120/2116/21-а за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 120/2116/21-а за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Солом`янський ВДВС у м. Києві) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 12.07.2021 зазначений позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві Комової Д.Ю. щодо звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 та щодо оголошення в розшук належних йому транспортних засобів, допущену у виконавчому провадженні № 56373663 з примусового виконання виконавчого листа № 127/16522/13-к, виданого 07.10.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової та моральної шкоди в загальному розмірі 40000,00 грн. Зобов`язано державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві Комову Д.Ю. вирішити питання про внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 та щодо оголошення в розшук належних йому транспортних засобів, у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 127/16522/13-к, виданого 07.10.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової та моральної шкоди в загальному розмірі 40000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

16.08.2021 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду, подана в порядку, визначеному статтею 382 КАС України, шляхом зобов`язання Солом`янського ВДВС у м. Києві подати протягом 7 робочих днів звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі № 120/2116/21-а.

Заява обґрунтовується тим, що вказане судове рішення залишається невиконаним, хоча набрало законної сили і є обов`язковим до виконання. При цьому, як видно з відомостей із офіційного веб-порталу "Судова влада України" та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, у виконавчому провадженні № 56373663 державний виконавець не вчинив дій, спрямованих на внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 та щодо оголошення в розшук належних йому транспортних засобів.

Ухвалою суду від 26.08.2021 заяву позивача задоволено та зобов`язано Солом`янський ВДВС у м. Києві протягом 7 (семи) робочих днів з дня отримання цієї ухвали подати до Вінницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 в адміністративній справі № 120/2116/21-а.

17.09.2021 до суду надійшов лист Солом`янського ВДВС у м. Києві, в якому повідомляється, що у зв`язку із звільненням з роботи державного виконавця ОСОБА_3 , виконання виконавчого провадження № 56373663 доручено головному державному виконавцю Солом`янського ВДВС у м. Києві Браташовій В.І., яка 17.09.2021 внесе до суду подання щодо винесення ухвали про розшук боржника ОСОБА_2 .

Крім того, 17.09.2021 до суду надійшов лист державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві Браташової В.І. за № 135391 від 17.09.2021, в якому державний виконавець зазначає, що на виконання вимог ухвали суду від 26.08.2021 Солом`янський ВДВС у м. Києві надає суду копію подання на винесення ухвали про розшук боржника ОСОБА_2 .

Вказані заяви суд розцінив як звіт відповідача про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі № 120/2116/21-а.

Втім, за результатами розгляду цього звіту суд дійшов висновку про відсутність підстав для його прийняття, оскільки надані відповідачем документи стосуються оформлення подання про розшук боржника ОСОБА_2 , тобто не свідчать про виконання вищезазначеного судового рішення.

Враховуючи наведене, ухвалою суду від 23.09.2021 відповідачу встановлено новий строк для подання звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі № 120/2116/21-а та зобов`язано Солом`янський ВДВС у м. Києві протягом 7 (семи) робочих днів з дня отримання копії ухвали подати до суду звіт про виконання вказаного судового рішення в частині зобов`язанння державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві вирішити питання про внесення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 та щодо оголошення в розшук належних йому транспортних засобів, у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 127/16522/13-к, виданого 07.10.2014 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової та моральної шкоди в загальному розмірі 40000,00 грн.

Водночас у зазначеній вище ухвалі суду увагу відпоідача звернуто на те, що звіт про виконання судового рішення повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами. Зокрема, у випадку внесення державним виконавцем до суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, такими доказами можуть вважатися відмітка суду про прийняття відповідного подання (у разі внесення подання нарочно) або докази його надсилання на адресу суду листом із описом вкладення (у разі направлення подання засобами поштового зв`язку). Щодо оголошення в розшук належних боржникові транспортних засобів, то в цій частині належними доказами виконання судового рішення можуть бути відповідна постанова державного виконавця, внесена до автоматизованої системи виконавчого провадження.

У зв`язку з обмеженим фінансуванням витрат суду на відправлення поштової кореспонденції, копія ухвали суду від 23.09.2021 була надіслана на адресу відповідача поштою наприкінці жовтня 2021 року.

19.11.2021 до суду надійшов звіт Солом`янського ВДВС у м. Києві за вих. № 166002, в якому відповідач повідомляє про повне виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі № 120/2116/21-а, на підтвердження чого надає:

1) постанову державного виконавця від 19.11.2021 про оголошення в розшук майна боржника ОСОБА_2 , винесену в виконавчому провадженні № 56373663 та направлену за допомогою кваліфікаційного електронного підпису до МВС України для виконання в частині розшуку транспортних засобів, які на праві власності належать боржнику ОСОБА_2 ;

2) титульну сторінку подання державного виконавця за № 165990 від 19.11.2021 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , з відміткою Солом`янського районного суду м. Києва про його отримання судом.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши звіт суб`єкта владних повноважень, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2-4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Такі ж вимоги передбачені статтею 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" № 1403-VIII від 2 червня 2016 року примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках на приватних виконавців.

Поряд з цим суд здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку та на підставах, визначених нормами процесуального права.

Так, частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмеження щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч. 1 ст. 382 КАС України. Тобто зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17 та в ухвалі від 05.07.2018 у справі № 206/3911/17.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суд своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, а також накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки ухвалою від 23.09.2021 відповідачу надано достатній строк для подання звіту про виконання судового рішення у цій справі і встановлення новий строк для його подання, за результатами розгляду звіту відповідача суд може: 1) або накласти на керівника Солом`єянського ВДВС у м. Києві штраф за невиконання судового рішення, в разі його фактичного невиконання; 2) або прийняти звіт про виконання судового рішення.

Інших повноважень суду при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах статтею 382 КАС України не передбачено.

Судом встановлено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі № 120/2116/21-а державний виконавець Солом`янського ВДВС у м. Києві Браташова В.І. 19.11.2021 винесла постанову про оголошення в розшук майна боржника ОСОБА_2 , яку направила для виконання в МВС України у частині розшуку транспортних засобів. Крім того, 19.11.2021 вказаний державний виконавець внесла до Солом`янського районного суду м. Києва подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Належні та допустимі докази на підтвердження зазначених обставин додано до звіту.

Враховуючи зміст резолютивної частини рішення суду від 12.07.2021 та мотиви, з яких виходив суд під час його ухвалення та часткового задоволення позовних вимог позивача, суд не вбачає підстав для висновку про те, що відповідач не виконав судове рішення в адміністративній справі № 120/2116/21-а.

З огляду на викладене та беручи до уваги фактичне виконання відповідачем рішення суду у справі № 120/2116/21-а, суд вважає можливим прийняти звіту Солом`янського ВДВС у м. Києві від 19.11.2021 № 166002.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19.11.2021 № 166002 про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі № 120/2116/21-а за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, цей строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 22.11.2021.

Суддя Сало Павло Ігорович