Справа № 240/11360/19
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 240/11360/19

адміністративне провадження № К/9901/34961/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Блажівської Н. Є., Шишова О. О.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року (головуючий суддя: Гурін Д.М.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року (колегія суддів: Смілянець Е.С., Капустинський М.М., Сапальова Т.В.) у справі №240/11360/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» до Головного управління ДПС у Житомирській області, Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

31 жовтня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» (ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат») із позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області:

- № (Форма «В4») від 10 липня 2019 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3277097 грн за порушення пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України;

- № (Форма «Р») від 10 липня 2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 76465 грн, з якої 61172 грн за податковими зобов`язаннями та 15293 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України;

- № (Форма «Р») від 10 липня 2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1720309 грн, з якої 1376247 грн за податковими зобов`язаннями та 344062 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, П(С)БО №15 «Доходи», П(С)БО 16 «Витрати».

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Шевченка, 1-а, смт. Іршанськ, Хорошівський район, Житомирська область, 12110, РНОКПП 30597936) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ), Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Ю.Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003, ), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області:

- № (Форма "В4") від 10 липня 2019 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3277097 грн за порушення пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України;

- № (Форма "Р") від 10 липня 2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 76465 грн, з якої 61172 грн за податковими зобов`язаннями та 15293 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України;

- № (Форма "Р") від 10 липня 2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1720309 грн, з якої 1376247 грн за податковими зобов`язаннями та 344062 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, П(С)БО №15 "Доходи", П(С)БО 16 "Витрати".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" 40341,00 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, указав, що стверджуючи про безтоварний характер господарських операцій з придбання товарів у ТОВ «Форліт» та ТОВ «Магніт Групп» акт перевірки не дає відповіді про рух таких товарів до Товариства чи їх походження. Таким чином, контролюючий орган підтверджуючи придбання ТОВ «Межиріченський ГЗК» матеріалів у ТОВ «Магніт Групп» та ТОВ «Форліт», відображення їх в даних бухгалтерського обліку та використання у господарській діяльності позивача (стор. 70 акта перевірки), на думку суду, дійшов необґрунтованих висновків щодо невизнання господарських операцій із зазначеними суб`єктами господарювання, викладених в акті перевірки, який ліг в основу спірних податкових повідомлень-рішень. Усі первинні документи по спірним господарським операціям також оформлені належним чином. Спірні господарські операції на підставі перелічених первинних документів були належним чином відображені у бухгалтерському обліку ТОВ «Межиріченський ГЗК». Первинні документи досліджувались контролюючим органом під час проведення перевірки та наявність цих документів не заперечувалась, навпаки було встановлено та підтверджено факт постачання ТМЦ від ТОВ «Форліт» та ТОВ «Магніт Групп» - труб б/в та їх подальше зберігання на складах і використання в господарській діяльності ТОВ «Межиріченський ГЗК». Вказане підтверджується наданими до перевірки документами та регістрами бухгалтерського обліку, а також даними проведених інвентаризацій за 2016-2018 роки та на момент проведення перевірки (стор. 71 акта перевірки). Також, суд звернув увагу на те, що в акті перевірки відсутні жодні зауваження щодо невідповідності вищезазначених первинних документів вимогам пункту 9.2 статті 9 Закону №966 та пункту 2.4 Положення №88, з приводу відсутності чи дефектності в них необхідних реквізитів. Товар, придбаний ТОВ «Межиріченський ГЗК» у ТОВ «Магніт Групп» та ТОВ «Форліт» було використано позивачем у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку, що узгоджується з основним видом діяльності Товариства. Суд указав, що зазначені господарські операції з придбання труб ТОВ «Межиріченський ГЗК» в кінцевому підсумку призвели до змін всередині розділу «II. Оборотні активи» Балансу (Звіту про фінансовий стан) збільшивши показник рядка « 1100 Запаси» та водночас зменшивши показник рядка « 1165 Гроші та їх еквіваленти» без збільшення підсумку Активу Балансу в цілому. Стосовно посилань контролюючого органу в акті перевірки на бази даних ДФС та, як наслідок, висновків про неможливість постачання ТОВ «Магніт Групп» та ТОВ «Форліт» ТОВ «Межиріченський ГЗК» труб б/в, суд указав, що такі висновки ґрунтуються лише на припущеннях про незавершеність структури постачання. Крім того, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту притягнення до відповідальності постачальників 2, 3 ланки, не надано доказів винесення щодо контрагентів позивача та їх контрагентів податкових повідомлень-рішень наявності вироків у кримінальних провадженнях.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи установлено:

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що на підставі направлень від 23 квітня 2019 року №997-№999, від 26 квітня 2019 року №1033 та від 10 травня 2019 року №1105, виданих ГУ ДФС в Житомирській області, уповноваженими особами ГУ ДФС в Житомирській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року та законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 1 січня 2015 року до 31 грудня 2018 року.

За результатами вказаної перевірки був складений акт перевірки від 18 червня 2019 року за №435/06-30-14-01/30597936 "Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи" (Том №1 а.с.42-116), згідно з висновками якого встановлено порушення ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" вимог:

- підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України П(С)БО №15 "Доходи" П(С)БО 16 "Витрати", в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 1376247 грн, в тому числі за: 3 квартали 2016 року в сумі 72840 грн: 2016 рік в сумі 72840 грн; 1 квартал 2018 року в сумі 261661 грн (завищено): І півріччя 2018 року в сумі 706665 грн; 3 квартали 2018 року в сумі 1521007 грн; 2018 рік в сумі 1303407 грн, а також встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за І півріччя 2016 року в сумі 212785 грн;

- пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 61172 грн, у тому числі: червень 2017 року - 61172 грн; та завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в сумі 3277097 грн (рядок 21 Декларації за грудень 2016 року).

На підставі акта перевірки від 18 червня 2019 року за №435/06-30-14-01/30597936 "Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи" ГУ ДФС у Житомирській області були винесені:

- податкове повідомлення-рішення № (форма "Р") від 10 липня 2019 року, яким ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 1720309 грн, в тому числі 1376247 грн - за податковими зобов`язаннями та 344062 грн - за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № (Форма "Р") від 10 липня 2019 року, яким ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 76465 грн, в тому числі 61172 грн - за податковими зобов`язаннями, 15293 грн - за штрафними санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № (Форма "В4") від 10 липня 2019 року, яким ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" зменшено від`ємне значення по ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 3277097 грн (Том №1 а.с.118, 120, 122).

Не погоджуючись із указаними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" оскаржило їх до Державної податкової служби України, яка рішенням від 13 вересня 2019 року №1740/6/99-00-08-05-01 за результатами розгляду скарги від 17 липня 2019 року вх. №29708/6, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Житомирській області від 10 липня 2019 року №, №, № залишила без змін, а скаргу - без задоволення.

Уважаючи податкові повідомлення-рішення від 10 липня 2019 року №, №, № безпідставними та протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Як установлено судом першої інстанції, основним видом діяльності ТОВ "Межиріченський ГЗК" є добування руд інших кольорових металів. Протягом 2016 року та 2018 року ТОВ "Форліт" і ТОВ "Магніт Групп" здійснювали ТОВ "Межиріченський ГЗК" постачання труб б/в.

Укладаючи господарські договори із контрагентами Товариством було перевірено правосуб`єктність цих контрагентів, а саме: усі установчі документи, документи, що підтверджують реєстрацію платника ПДВ та реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і підписантів.

Придбання Товариством товару, труб б/в, у ТОВ "Форліт" та ТОВ "Магніт Групп" підтверджується первинними і бухгалтерськими документами, що надавалися Товариством під час проведення контролюючим органом перевірки та до матеріалів позовної заяви, а саме: договори поставок, специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні.

Товариством було надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій з метою подальшого використання товару у власній господарській діяльності, що відповідає видам діяльності Товариства за КВЕД, а саме: прибуткові накладні, картки субконто, картки рахунку; картки номенклатури; накладні-вимоги на відпуск матеріалів. Дані документи підтверджують рух товару у виробництві Товариства.

Водночас, контролюючий орган не заперечував того факту, що первинні документи, складені під час здійснення господарських операцій з ТОВ "Форліт" та ТОВ "Магніт Групп", відповідають вимогам, зокрема, Податкового кодексу України та Закону №996.

Також установлено, що отриманий від ТОВ "Форліт" та ТОВ "Магніт Групп" товар, труби б/в, є витратним матеріалом, який був використаний Товариством на власних збагачувальних фабриках у виробничому (технологічному) процесі діяльності позивача для транспортування води та пульпи при перекачуванні насосними агрегатами.

Між ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) та ТОВ "Магніт Групп" (Постачальник) 21 жовтня 2015 року було укладено договір №211015 постачання товару.

Відповідно до умов указаного договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві труби сталеві б/в, згідно з специфікаціями, які є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар (пункт 1.1 Договору).

Найменування, асортимент, сортамент, сорти, типи, групи, підгрупи, види, марки, моделі та кількість товару зазначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Якість та комплектність товару, що поставляється, повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам виробника. Кількість товару підтверджується сертифікатом (паспортом) якості, який Постачальник надає Покупцю при поставці товару, якщо товар підлягає обов`язковій сертифікації (пункти 2.1.-2.2. Договору №211015).

Згідно з підпунктами 3.1.-3.3. Договору №211015 умови та строк (термін) поставки товару визначається специфікаціями, згідно з якими буде відбуватись постачання. Право власності на товар у Покупця за цим Договором виникає з моменту передання йому товару. Датою поставки товару визначається дата підписання Покупцем підписаної та скріпленої печаткою Постачальником належним чином оформленої видаткової накладної.

Згідно з специфікацією №1 від 21 жовтня 2015 до Договору №211015 Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити Покупцю труби б/в 530 у кількості 80 шт. на загальну суму 1320000,00 грн з ПДВ. Оплата здійснюється Покупцем по факту поставки товару на склад Покупця (пункт 2 специфікації №1).

Умови поставки - товар поставляється автомобільним транспортом на умовах СРТ - склад Покупця (12110, Житомирська обл., Володарсько-Волинський р-н (Хорошівський р-н). с.Ємилівка, вул.Леніна, буд.2а, згідно з правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2000) (пункт 3 специфікації №1).

На виконання вимог Договору №211015 ТОВ "Магніт Групп" згідно з видатковими накладними №28 від 18 квітня 2016 року №33 від 8 вересня 2016 року та №34 від 8 вересня 2016 року було поставлено, ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" прийнято товару у кількості 26,78 тонн на загальну суму 485602,19 грн.

Як зазначено судом першої інстанції, вищезазначені видаткові накладні оформлені належним чином, підписані представниками обох сторін та скріплені печатками сторін. З моменту підписання сторонами цих видаткових накладних до позивача, згідно з Договором №211015 перейшло право власності на товар.

Транспортування придбаного позивачем у ТОВ "Магніт Групп" товару, відповідно до умов договору здійснювалось за рахунок постачальника на умовах СРТ склад покупця, що підтверджується товарно-транспортними накладними №18/04/2 від 18 квітня 2016 року та №08/09 від 8 вересня 2016 року, які засвідчують факт поставки товару на склад покупця 18 квітня 2016 року та від 8 вересня 2016 року у кількості 26,78 тонн на загальну суму 485602,19 грн (Том №1 а.с.135, 137).

ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" було здійснено оплату за поставлений ТОВ "Магніт Групп" товар в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями: №26331 від 20 квітня 2016 року на суму 55342,59 грн; №26350 від 22 квітня 2016 року на суму 100000 грн; №06439 від 26 квітня 2016 року на суму 50000,00 грн; №26462 від 27 квітня 2016 року на суму 50000,00 грн; №28892 від 14 вересня 2016 року на суму 188822,10 грн; №28893 віл 13 вересня 2016 року на суму 41437,50 грн (Том №1 а.с.142-147), які свідчать про проведення між сторонами розрахунку за отриманий товар у повному обсязі.

На підтвердження використання ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" придбаного у ТОВ "Магніт Групп" товару у виробничому процесі (господарській діяльності) у матеріалах справи містяться наступні документи:

- прибуткові накладні № від 18 квітня 2016 року, №110-0000186 від 8 вересня 2016 року, №ПО-0000187 від 8 вересня 2016 року, що підтверджують прийняття та оприбуткування на склад Товариства придбаних труб згідно з Договором №;

- картки субконто: ТМЦ: труба 159*8 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ "Межиріченський ГЗК"; картка субконто: ТМЦ; труба 219*8 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ "Межиріченський ГЗК": картка субконто: ТМЦ: труба 1020x18-20 б/в за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ "Межиріченський ГЗК"; картка субконто: ТМЦ: труба 426*9 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ "Межиріченський ГЗК"; картка субконто: ТМЦ: труба 1420 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ "Межиріченський ГЗК"; картка субконто: ТМЦ: труба 508x8-10 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ "Межиріченський ГЗК", що підтверджують рух придбаного товару у виробничому процесі по складу та по рахунках;

- картка рахунку: 631 контрагенти: ТОВ "Магніт Групп" за 2016 рік ТОВ "Межиріченський ГЗК", що підтверджує оприбуткування товару на склад Товариства та розрахунок між сторонами за поставлений товар;

- картки номенклатури "Труба 159*8" НН-10060097 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; "Труба 219*8" НН-10050061 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; "Труба 1020x18-20 б/в" НН -10060110 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; "Труба 426*9" НН-10060021 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; "Труба 1420" НН-10060051 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; "Труба 508x8-10" НН 10060104 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року, які підтверджують отримання товару на склад та списання його зі складу на виробництво;

- накладні-вимоги на відпуск матеріалів від 21 квітня 2016 року; від 26 квітня 2016 року за травень 2016 року; від 16 травня 2016 року; від 22 червня 2016 року; від 12 липня 2016 року; від 25 липня 2016 року; від 19 серпня 2016 року; від 25 серпня 2016 року; від 30 серпня 2016 року; від 4 вересня 2016 року; від 6 вересня 2016 року; від 7 вересня 2016 року; від 12 вересня 2016 року; від 13 вересня 2016 року (інв. №2742); від 13 вересня 2016 року; від 16 вересня 2016 року; від 21 вересня 2016 року; від 24 вересня 2016 року; від 14 жовтня 2016 року; від 17 жовтня 2016 року; від 21 жовтня 2016 року; від 24 жовтня 2016 року; від 10 листопада 2016 року; від 12 грудня 2016 року; від 31 грудня 2016 року; від 3 січня 2017 року; від 5 січня 2017 року; від 13 січня 2017 року; від 24 січня 2017 року; від 1 лютого 2017 року; від 20 лютого 2017 року; від 28 лютого 2017 року; від 28 лютого 2017 року (інв. №2318); від 31 березня 2017 року; від 4 квітня 2017 року; від 14 квітня 2017 року; від 18 травня 2017 року, що підтверджують списання труб б/в у виробництво.

Також, судом встановлено, що між ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) та ТОВ "Форліт" (Постачальник), було укладено ряд договорів поставок труб металевих б/в, а саме:

- договір від 15 січня 2018 року №МФ01 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 4 000 000 грн, з ПДВ;

- договір від 23 лютого 2018 року №МФ03 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 4 000 000 грн, з ПДВ;

- договір від 11 квітня 2018 року №МФ04 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 4 000 000 грн, з ПДВ;

- договір від 4 червня 2018 року №МФ05 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 5 000 000 грн, з ПДВ;

- договір від 8 серпня 2018 року №МФ06 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 6 000 000 грн, з ПДВ.

Відповідно до умов вищезазначених договорів поставки Постачальник взяв на себе зобов`язання передати у власність Покупцеві металеві труби б/в, згідно з специфікаціями, які є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар (пункт 1.1. договорів поставки).

Найменування, асортимент, сортамент, сорти, типи, групи, підгрупи, види, марки, моделі та кількість товару зазначається у специфікації.

Якість та комплектність товару, що поставляється, повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам виробника та умовам, що зазвичай ставляться до даного виду товару (підпункти 2.1.-2.2. договорів поставки).

Згідно з підпунктами 3.1-3.4. договорів поставки, умови та строк (термін) поставки товару визначається специфікаціями. Право власності на товар у Покупця за цим Договором виникає з моменту передання йому товару. Датою поставки товару визначається дата підписання Покупцем належним чином оформленої Постачальником видаткової накладної. Разом з товаром Постачальник зобов`язаний передати Покупцеві, зокрема, два примірники видаткової накладної, підписані та скріплені печаткою Постачальника та товарно-транспортну накладну.

Згідно з погодженими сторонами специфікаціями до договорів поставки Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити покупцю наступний товар:

- труба ф-530х9-10 (б/в), у кількості 120,00 тн, на загальну суму 3024000,00 грн, з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФ01 від 15 січня 2018 року;

- труба ф-530х9-10 (б/в), у кількості 120,00 тн, на загальну суму 3024000,00 грн з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФО3 від 23 лютого 2018 року;

- труба ф-530х9-10 (б/в), у кількості 160,00 тн, на загальну суму 4113600,00 грн з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФ05 від 4 червня 2018 року;

- труба бурова 127x9 у кількості 3,00 тн, на загальну суму 209988,00 грн з ПДВ (специфікація №2 до Договору постачання товару №МФ05 від 4 червня 2018 року;

- труба ф-530х9-10 (б/в) у кількості 158,00 тн, на загальну суму 3981600,00 грн з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФ04 від 11 квітня 2018 року;

- труба ф-530х9-10 (б/в) у кількості 61,30 тн, на загальну суму 1607286,00 грн з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФ06 від 8 серпня 2018 року;

- труба ф-530х9-10 (б/в) у кількості 110,00 тн, на загальну суму 3148200,00 грн з ПДВ (специфікація №2 до Договору постачання товару №МФ06 від 6 вересня 2018 року.

Умови поставки згідно з специфікаціями до договорів поставки - товар поставляється автомобільним транспортом на умовах СРТ - склад Покупця (12110, Житомирська обл. Хорошівський р-н, с.Ємилівка, вул.Героїв України, 2а, згідно правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000).

На виконання вимог указаних договорів поставки ТОВ "Форліт" згідно з видатковими накладними №1 від 26 січня 2018 року, №2 від 30 січня 2018 року, №3 від 5 лютого 2018 року, №4 від 8 лютого 2018 року, №5 від 13 лютого 2018 року, №6 від 20 лютого 2018 року, №8 від 6 березня 2018 року, №10 від 13 березня 2018 року, №11 від 16 березня 2018 року, №212 від 27 березня 2018 року, №13 від 3 квітня 2018 року, №14 від 11 квітня 2018 року, №15 від 24 квітня 2018 року №16 від 26 квітня 2018 року, №17 від 2 травня 2018 року, №18 від 7 травня 2018 року, №19 від 10 травня 2018 року, №20 від 15 травня 2018 року, №21 від 21 травня 2018 року, №22 від 24 травня 2018 року, №23 від 18 червня 2018 року, №24 від 21 червня 2018 року, №25 від 25 червня 2018 року, №26 від 4 липня 2018 року, №27 від 10 липня 2018 року, №28 від 16 липня 2018 року, №29 від 23 липня 2018 року №30 від 27 липня 2018 року, №31 від 20 серпня 2018 року, №32 від 23 серпня 2018 року, №33 від 31 серпня 2018 року, №34 від 17 вересня 2018 року, №35 від 19 вересня 2018 року, №36 від 9 жовтня 2018 року, №37 від 22 жовтня 2018 року, №38 від 29 жовтня 2018 року, №39 від 19 листопада 2018 року, №40 від 22 листопада 2018 було поставлено, а ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" прийнято товару на загальну суму 19544010,18 грн.

Вищезазначені видаткові накладні оформлені належним чином, підписані представниками обох сторін та скріплені печатками сторін. З моменту підписання сторонами цих видаткових накладних до позивача перейшло право власності на товар.

Транспортування придбаного позивачем товару у ТОВ "Форліт" відповідно до умов договору здійснювалось за рахунок Постачальника на умовах СРТ склад Покупця, що підтверджується товарно-транспортними накладними №26/01 від 26 січня 2018 року, №30/01 від 30 січня 2018 року, №05/02 від 5 лютого 2018 року, №08/02 від 8 лютого 2018 року, №13/02 від 13 лютого 2018 року, №20/02 від 20 лютого 2018 року, №06/03 від 6 березня 2018 року, №13/03 від 13 березня 2018 року, №16/03 від 16 березня 2018 року №27/03 від 27 березня 2018 року, №03/04 від 3 квітня 2018 року, №11/04 від 11 квітня 2018 року, №24/04 від 24 квітня 2018 року, №26/04 від 26 квітня 2018 року, №02/05 від 2 травня 2018 року, №07/05 від 7 травня 2018 року №10/05 від 10 травня 2018 року, №15/05 від 15 травня 2018 року, №21/05 від 21 травня 2018 року, №24/05 від 24 травня 2018 року, №18/06 від 18 червня 2018 року №21/06 від 21 червня 2018 року, №25/06 від 25 червня 2018 року, №04/07 від 4 липня 2018 року, №10/07 від 10 липня 2018 року, №16/07 від 16 липня 2018 року, №23/07 від 23 липня 2018 року, №27/07 від 27 липня 2018 року, №20/08 від 20 серпня 2018 року, №23/08 від 23 серпня 2018 року, №31/08 від 31 серпня 2018 року, №17/09 від 17 вересня 2018 року, №19/09 від 19 вересня 2018 року, №09/10 від 9 жовтня 2018 року, №22/10 від 22 жовтня 2018 року, №29/10 від 29 жовтня 2018 року, №19/11 від 19 листопада 2018 року, №22/11 від 22 листопада 2018 року.

ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" було здійснено оплату за поставлений ТОВ "Форліт" товар в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №39194 від 30 січня 2018 року, №39399 від 9 лютого 2018 року, №39398 від 9 лютого 2018 року, №39418 від 9 лютого 2018 року, №39457 від 14 лютого 2018 року, №39541 від 15 лютого 2018 року, №39654 від 22 лютого 2018 року, №39791 від 1 березня 2018 року, №40071 від 14 березня 2018 року, №40189 від 21 березня 2018 року, №40406 від 28 березня 2018 року, №40407 від 28 березня 2018 року, №40491 від 30 березня 2018 року, №40819 від 12 квітня 2018 року, №40863 від 13 квітня 2018 року, №41003 від 18 квітня 2018 року, №41145 від 25 квітня 2018 року, №41146 від 25 квітня 2018 року, №41255 від 27 квітня 2018 року, №41376 від 4 травня 2018 року, №41646 від 16 травня 2018 року, №41848 від 23 травня 2018 року, №41905 від 25 травня 2018 року, №41988 від 30 травня 2018 року, №42049 від 31 травня 2018 року, №42265 від 8 червня 2018 року, №42376 від 13 червня 2018 року, №42513 від 20 червня 2018 року, №42639 від 22 червня 2018 року, №42746 від 4 липня 2018 року, №43051 від 11 липня 2018 року, №43301 від 20 липня 2018 року, №43364 від 25 липня 2018 року, №43473 від 31 липня 2018 року, №43676 від 9 серпня 2018 року, №43847 від 15 серпня 2018 року, №44146 від 29 серпня 2018 року, №44225 від 31 серпня 2018 року №44372 від 5 вересня 2018 року, №44488 від 7 вересня 2018 року, №44537 від 12 вересня 2018 року, №44788 від 14 вересня 2018 року, №44848 від 18 вересня 2018 року, №45002 від 21 вересня 2018 року, №45265 від 5 жовтня 2018 року, №45764 від 19 жовтня 2018 року, №46039 від 31 жовтня 2018 року, №46339 від 16 листопада 2018 року, №46509 від 23 листопада 2018 року, №46726 від 30 листопада 2018 року, №46762 від 4 грудня 2018 року, №47071 від 13 грудня 2018 року та свідчить про проведення між сторонами розрахунку за отриманий товар в повному обсязі.

На підтвердження використання ТОВ "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" придбаного у ТОВ "Форліт" товару у виробничому процесі (господарській діяльності) у матеріалах справи містяться наступні документи:

- прибуткові накладні № від 26 січня 2018 року, №000000964 від 30 січня 2018 року № від 5 лютого 2018 року; № від 8 лютого 2018 року; № від 13 лютого 2018 року; № від 20 лютого 2018 року; № від 6 березня 2018 року; № від 13 березня 2018 року; № від 16 березня 2018 року; № від 27 березня 2018 року; № від 3 квітня 2018 року; №7 від 11 квітня 2018 року; № від 24 квітня 2018 року; № від 26 квітня 2018 року; №7 від 2 травня 2018 року; № від 7 травня 2018 року; № від 10 травня 2018 року; №3 від 15 травня 2018 року; № від 21 травня 2018 року; № від 24 травня 2018 року; №2110-0000091 від 18 червня 2018 року; №110-0000109 від 21 червня 2018 року; №110-0000110 від 25 червня 2018 року; №2110-0000173 від 4 липня 2018 року; №110-0000193 від 10 липня 2018 року; №110-0000201 від 16 липня 2018 року; №П0-0000283 від 23 липня 2018 року; №110-0000290 від 27 липня 2018 року; №По-0000397 від 20 серпня 2018 року №ПО-0000422 від 23 серпня 2018 року; №ПО-0000477 від 31 серпня 2018 року; №110-0000578 від 17 вересня 2018 року; №2110-0000596 від 19 вересня 2018 року; №00-0000692 від 9 жовтня 2018 року; №110-0000728 від 22 жовтня 2018 року; №200-0000765 від 29 жовтня 2018 року; №00-0000855 від 19 листопада 2018 року; №00-0000869 від 22 листопада 2018 року, що підтверджують прийняття та оприбуткування на склад Товариства придбаних труб згідно з договорами поставки;

- картки субконто: ТМЦ: труба 530*9 за 2018 рік ТОВ "Межиріченський ГЗК"; картка субконто: ТМЦ: труба 127x9 за 2018 рік ТОВ "Межиріченський ГЗК", що підтверджують прийняття придбаного товару по складу та по рахунках (Том №2 а.с.73-80);

- картка рахунку: 631: контрагенти: ТОВ "Форліт" за 2018 рік ТОВ "Межиріченський ГЗК", що підтверджує оприбуткування товару на склад позивача та розрахунок між сторонами за поставлений товар;

- картка номенклатури "Труба 127x9" ОН-10060098 Облік в Т за період з 1 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року; картка номенклатури "Труба 530*9" 00-10060026 Облік в Т за період з 1 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року, що підтверджує отримання товару на склад та списання його зі складу на виробництво;

- накладні-вимоги на відпуск матеріалів від 5 серпня 2018 року; від 12 січня 2018 року; від 27 лютого 2018 року за лютий 2018 року; за березень 2018 року; від 23 березня 2018 року; від 30 березня 2018 року; №С-00000220 від 31 травня 2018 року, від 2 жовтня 2018 року; від 9 листопада 2018 року; 10 листопада 2018 року; від 15 листопада 2018 року; від 8 листопада 2018 року; за листопад 2018 року; 31 грудня 2018, що підтверджують списання труб б/в у виробництво.

Однак, контролюючим органом в акті перевірки не зроблено жодних висновків щодо безпідставності та неправомірності відображення вищезазначених господарських операцій, як в бухгалтерському, так і в податковому обліку позивача.

За вказаними операціями ТОВ "Магніт Групп" та ТОВ "Форліт" виписані податкові накладні, які належним чином зареєстровані, що підтверджується відповідними квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування та включені ТОВ "Межиріченський ГЗК" до податкового кредиту.

На момент складання податкових накладних контрагенти позивача ТОВ "Форліт" та ТОВ "Магніт Групп" були зареєстровані платниками ПДВ у встановленому законодавством порядку, а тому мали право на нарахування ПДВ та складання податкових накладних на кожну поставку товару.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

Головне управління ДПС у Житомирській області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що судом апеляційної інстанції при прийнятті рішення у справі не ураховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 16.06.2020, у справі №400/987/19, від 09.04.2018 у справі №814/2970/13-а, від 02.04.2019 у справі №826/10142/16, від 18.06.2019 у справі №2а-1399/11/2670 у подібних правовідносинах.

Скаржник указує на невстановлення по всіх підприємствах-контрагентах по ланцюгу постачання легального джерела походження придбаної продукції, що свідчить про порушення податкового законодавства.

Позивачем до Суду надано відзив на касаційну скаргу, в якому вказано на безпідставність викладених в ній доводів. Зазначає, що в поданій касаційній скарзі відповідач указує ті самі порушення, що відображені в акті перевірки. Вважає, що судами попередніх інстанцій в повній мірі досліджено усі обставини у справі та прийнято обґрунтовані рішення. Вказує, що відповідач, посилаючись на висновки Верховного Суду, не наводить жодних фактів неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права. Крім того, зауважує, що наведені скаржником постанови Верховного Суду ухвалені за інших фактичних обставин. Указує, що операції з ТОВ «ФОРЛІТ» та «МАГНІТ ГРУПП» не є предметом дослідження кримінальних проваджень, про які зазначає відповідач. Просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Верховний Суд ухвалою від 20.01.2021 відкрив касаційне провадження у цій справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Так, відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Приписами 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з положеннями пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначення об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пунктом 1.2 статті 1, пунктом 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 5 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз зазначених положень Податкового кодексу України свідчить про те, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість): фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції із сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов`язкові реквізити).

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

В податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Верховний Суд зазначає, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 341 КАС України).

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частини 2, 3 статті 341 КАС України).

Як вже зазначалось судом, підставою для відкриття провадження у цій справі слугували посилання скаржника на приписи пункту 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Обґрунтовуючи довід про наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, ГУ ДПС посилається на обставини неврахування судом апеляційної інстанції практики Верховного Суду, викладеної у постановах від 16.06.2020, у справі №400/987/19, від 09.04.2018 у справі №814/2970/13-а, від 02.04.2019 у справі №826/10142/16, від 18.06.2019 у справі №2а-1399/11/2670 у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ТОВ "Межиріченський ГЗК", на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ "Магніт Групп" та ТОВ "Форліт" і використання придбаного товару у власній господарській діяльності під час перевірки надавалися копії усіх первинних документів регістрів бухгалтерського обліку, які були предметом дослідження контролюючим органом в ході проведеної планової перевірки, зокрема, договори поставки, специфікації до договорів поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти звірки взаєморозрахунків, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, картки субконто по асортименту поставлених труб, накладні-вимоги на відпуск матеріалів, дані інвентаризації, що проводилась в перевіряємому періоді, та на момент проведення планової перевірки.

Натомість, будь-яких зауважень з боку контролюючого органу щодо усіх первинних документів по спірним господарським операціям та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку у посадових осіб контролюючого органу не було, про що свідчить акт перевірки.

Отже, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, наявні в матеріалах справи первинні документи вказують та підтверджують, що ТОВ "Межиріченський ГЗК" труби б/в були придбані саме у ТОВ "Форліт" та ТОВ "Магніт Групп" та вказаний товар використано позивачем у межах власної господарської діяльності.

Окремо суди урахували, що під час проведення перевірки на вимогу відповідача було проведено інвентаризацію активів ТОВ "Межиріченський ГЗК". Так, на виконання наказу від 28 травня 2019 року №51-од "Про проведення позапланової інвентаризації основних засобів та товарно-матеріальних цінностей", інвентаризаційною комісією Товариства було проведено позапланову інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей (Том №2 а.с.195-197). За результатами проведеної інвентаризації складено інвентаризаційні відомості. Згідно з даними інвентаризації було встановлено, а контролюючим органом підтверджено в акті перевірки (стор. 70 акта) відображення по бухгалтерському обліку Товариства придбання матеріалів (труба ф 530x9-10 мм б/в. труба ф 219x8-10 б/в. труба ф 159x8-10 б/в. труба 1420x10-14 б/в. труба ф 1020x18-20 б/в. труба ф 426x9-10 б в), їх використання для виробничих потреб та залишок на дату проведення останньої інвентаризації, здійсненої в ході перевірки, сумарна вартість придбання яких становить 16691343,64 грн. Отже, стверджуючи про безтоварний характер господарських операцій з придбання товарів у ТОВ "Форліт" та ТОВ "Магніт Групп" акт перевірки не дає відповіді про рух таких товарів до Товариства чи їх походження.

Зважаючи на вищевикладене, судами першої та апеляційної інстанцій зроблено обґрунтований висновок, що контролюючий орган, підтверджуючи придбання ТОВ "Межиріченський ГЗК" матеріалів у ТОВ "Магніт Групп" та ТОВ "Форліт", відображення їх в даних бухгалтерського обліку та використання у господарській діяльності позивача (стор. 70 акта перевірки), дійшов необґрунтованих висновків щодо невизнання реальними господарських операцій із зазначеними суб`єктами господарювання, викладених в акті перевірки.

При цьому встановлено, що всі первинні документи по спірним господарським операціям також оформлені належним чином. Зокрема, зі змісту первинних документів позивача по господарським операціям з ТОВ "Магніт Групп" та ТОВ "Форліт" встановлено, що вказані документи містять усі необхідні реквізити та відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій і підтверджують їх фактичне здійснення.

Також, спірні господарські операції на підставі наявних в матеріалах справи первинних документів були належним чином відображені у бухгалтерському обліку ТОВ "Межиріченський ГЗК". Первинні документи досліджувались контролюючим органом під час проведення перевірки та наявність цих документів не заперечувалась, навпаки було встановлено та підтверджено факт постачання ТМЦ від ТОВ "Форліт" та ТОВ "Магніт Групп" - труб б/в та їх подальше зберігання на складах і використання в господарській діяльності ТОВ "Межиріченський ГЗК". В акті перевірки відсутні жодні зауваження щодо невідповідності вищезазначених первинних документів вимогам пункту 9.2 статті 9 Закону №966 та пункту 2.4 Положення №88, з приводу відсутності чи дефектності в них необхідних реквізитів.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що первинні документи ТОВ "Межиріченський ГЗК" по спірним господарським операціям, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України є підставою для податкового обліку, містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій і підтверджують їх фактичне здійснення. Тобто, належними первинними документами підтверджено реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Магніт Групп" та ТОВ "Форліт", зміну майнового стану сторін та безпосередній зв`язок придбаних товарів з господарською діяльністю ТОВ "Межиріченський ГЗК". На підтвердження зміни майнового стану ТОВ "Межиріченський ГЗК" у результаті здійснення господарських операцій з контрагентами, слугують платіжні доручення про перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Магніт Групп" та ТОВ "Форліт", що свідчить про понесення ТОВ "Межиріченський ГЗК" витрат на придбання товару. Під час проведення інвентаризації було підтверджено наявність труб та їх часткове використання у виробництві.

Також судами було взято до уваги, що при здійсненні відповідних висновків в акті перевірки контролюючий орган посилався виключно на бази даних ДФС без перевірки інформації з таких баз даних безпосередньо у постачальників та без її підтвердження належними документальними доказами.

Крім того, суди правильно зазначили, що чинне податкове законодавство України не ставить в залежність право покупця на формування податкового кредиту від стану податкового обліку інших осіб-контрагентів (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі №820/4698/17).

Апеляційний суд правильно оцінив доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі щодо того, що підприємства по ланцюгу постачання мають ознаки фіктивності, є учасниками кримінальних проваджень згідно з відомостями, отриманими з Єдиного державного реєстру судових рішень, та визнав їх необґрунтованими, оскільки з урахуванням правових позицій Верховного Суду у справі №826/6280/13-а від 20.02.2018, у справі № 816/809/17 від 27.03.2018, у справі № 808/2360/17 від 26.06.2018, у справі №809/1139/17 від 05.07.2018, в акті перевірки відсутнє будь-яке посилання на довідку, складену за результатами зустрічної звірки, або на акт чи довідку, які складаються за результатами проведеної перевірки, та відповідно, які б містили інформацію про встановлення фактів порушень вищезазначеними підприємствами податкового законодавства та притягнення цих підприємств до відповідальності.

З урахуванням наведеного, Верховний Суд зазначає, що аналіз висновків судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі і у наведених скаржником судових рішеннях суду касаційної інстанції, свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які розглянуті залежно від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення кожної із цих справ.

Наведені скаржником постанови Верховного Суду від 16.06.2020, у справі №400/987/19, від 09.04.2018 у справі №814/2970/13-а, від 02.04.2019 у справі №826/10142/16, від 18.06.2019 у справі №2а-1399/11/2670 ухвалені за інших фактичних обставин справи, установлених судами, тому посилання заявника касаційної скарги на те, що постанова суду апеляційної інстанції у цій справі ухвалена без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у цих постановах Верховного Суду, є безпідставними.

Водночас, в касаційній скарзі скаржником не зазначено, яку саме норму права суд апеляційної інстанції застосував неправильно та без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду. Суд зазначає, що формальне посилання на постанови Верховного Суду щодо оцінки того чи іншого аргументу чи доводів сторін, які до того ж зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Ураховуючи наведене, Суд зазначає, що доводи касаційної скарги щодо неврахування судами вказаних вище висновків Верховного Суду зводяться до незгоди із наданою судом правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами.

Решта доводів заявника касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовує, натомість зводиться виключно до переоцінки встановлених судами обставин справи, що виходить за межі повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на наведене, касаційна скарга Головного управління ДПС у Житомирській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді Н.Є. Блажівська

О.О. Шишов