Справа № 620/4232/21
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4232/21 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

при секретарі - Поляновській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року в справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Ніжин Агроінвест" до Головного управління ДПС у Чернігівській області, третя особа - відокремлений підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування України ''Ніжинський агротехнічний інститут'' про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 року Фермерське господарство "Ніжин Агроінвест" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області яким просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 29 березня 2021 року №5 та №5.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, Головне управління ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернігівського кружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки судом першої інстанції не враховано, що інформація про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за якими покладено на контролюючі органи, зокрема щодо наявності ліцензій, отримана від Державної податкової служби України, викладена в листі від 05 лютого 2021 року №3327/7/99-00-07-05-03-07.

Також апелянт зазначив, що підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до наказу від 15 лютого 2021 року №220-п визначено п.п. 8.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а тому висновки суду першої інстанції про проведення перевірки за відсутності підстав є необґрунтованими.

Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки відповідач допустив помилкове ототожнення господарської операції із придбання пального із фізичним зберіганням пального.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Фермерське господарство "Ніжин - Агроінвест" зареєстроване як юридична особа, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, , юридична адреса суб`єкта господарської діяльності: м. Ніжин, Чернігівська область, вул. 3-й Мікрорайон, 9-а, кв. 1.(а.с.26-28).

Посадовими особами Головного управління ДПС у Чернігівській області на підставі пп.19-1.1.4,п.19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.8-20.1.13, пп.20.1 ст. 20, пп.75.1.3 п. 75.1 ст.75, п.80.1,80.6, п.80.8, ст.80, пп.80.2.5,п.80.2 ст. 80, п.82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР, ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Правлінням Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, наказу від 15 лютого 2021 року №220-п, направлень від 15 лютого 2021 року №345, № 346 проведена фактична перевірка діяльності ФГ "Ніжин - Агроінвест" з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за адресою: вул. Борзнянський Шлях, 2/16, с. Липів Ріг, Ніжинський район, дата початку перевірки 16 лютого 2021 року, тривалістю 10 діб ( а.с. 54).

За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт від 23 лютого 2021 року реєстраційний номер 817/25/24/РРО/40748611, яким зафіксовано порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Правлінням Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, ст.63 Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено факт зберігання позивачем пального в резервуарах, що розташовані за адресою: Ніжинський район, с. Липів Ріг , вул. Борзнянський шлях ,2/16, без відповідної ліцензії.

В акті фактичної перевірки від 23 лютого 2021 року зазначено, що згідно товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів від 03 серпня 2020 року №000001123, ТОВ "Строй центр" () відвантажив ФГ "Ніжин - Агроінвест" () паливо дизельне Євро-5, 30/ООН у кількості 4158,00 кг (4980 літрів), номер резервуара №25 густина 0,835, температура 13С. Згідно форми 20-ООП, що надається до податкової служби, у ФГ "Ніжин - Агроінвест" відсутні об`єкти оподаткування. У видатковій накладній від 03 серпня 2020 року №Ц1347 зазначено, що ТОВ "Строй центр" відвантажив дизельне паливо ФГ "Ніжин - Агроінвест" згідно договору поставки від 28 липня 2020 року №184/НБ-20, кількість літрів 4980. У ФГ "Ніжин - Агроінвест" також відсутня ліцензія на виробництво пального та роздрібну/оптову торгівлю пальним (а. с. 53).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2021 року №5, яким позивачу за порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, на підставі пп 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 ПК України та ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" застосовано штраф у розмірі 500000,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2021 року №5, яким за порушення п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України застосовано штрафні санкції в розмірі 1020,00 грн. (а.с. 10-11).

Не погодившись з оскаржуваними податковими повідомлення-рішеннями, позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов до висновку, що викладена у листі Державної податкової служби України від 05 лютого 2021 року №3327/7/099-00-07-05-03-07 інформація є загальною та не вказує на будь які порушення законодавства позивачем та норми податкового законодавства, які можливо порушенні платником податків, відповідно неможливо ідентифікувати передбачену ПК України конкретну і достатню підставу для призначення фактичної перевірки позивача та чи дійсно в наявності була така інформація у розпорядженні контролюючого органу.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок врегульований положеннями статті 80 ПК України.

Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за умови наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що право на проведення фактичної перевірки виникає у посадових осіб контролюючого органу за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Підстави для проведення перевірки чітко визначені п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

Згідно з матеріалами справи, підставою проведення фактичної перевірки, визначеної пп.80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України, стала наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального.

Апелянт, як на підставу проведення фактичної перевірки у позивача посилається на інформацію, отриману від ДПС України та викладену в листі від 05 лютого 2021 року № 3327/7/099-00-07-05-03-07 (а.с. 106).

Як убачається зі змісту листа ДПС України від 05 лютого 2021 № 3327/7/099-00-07-05-03-07 територіальним підрозділам доручено активізувати роботу та забезпечити 100 відсоткове охоплення фактичними перевірками суб`єктів господарювання; дослідити фактичні обсяги отриманого суб`єктами господарювання пального, встановити можливі місця його зберігання за адресами, вказаними в додатку 1 до цього листа (додатково відібрані СГ для відпрацювання), та провести фактичні перевірки за адресами отримання пального на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України(а.с. 107-108).

Водночас наведена у вказаному листі інформація є загальною та не вказує на будь-які порушення законодавства позивачем та норми податкового законодавства, які можливо порушені платником податків. Зазначення лише норм, що регулюють питання призначення перевірки, не свідчить про дійсну наявність у контролюючого органу інформації, яка може слугувати підставою для його прийняття та необхідності здійснювати податковий контроль у формі фактичної перевірки. Докази, на підтвердження отримання відповідачем іншої інформації, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість ідентифікувати, передбачену ПК України конкретну і достатню підставу для призначення фактичної перевірки позивача, та чи дійсно в наявності була така інформація у розпорядженні контролюючого органу на час проведення перевірки, і чи саме ця інформація слугувала такою підставою, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 18 травня 2018 року у справі № 813/3977/16, від 18 грудня 2018 року у справі № 820/4895/18 та від 05 березня 2019 року у справі № 820/4893/18.

До того ж, наведена правова норма передбачає, що підставою для проведення фактичної перевірки є інформація про порушення визначених вимог законодавства, а саме: в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; в частині цільового використання спирту платниками податків; в частині обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що відповідачем проведена фактична перевірка у позивача за відсутності підстав.

Суд звертає увагу й на правову позицію, неодноразово висловлену як Верховним Судом України у постанові від 27 січня 2015 року у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі №821/1157/16, від 05 лютого 2019 року у справі №2а-10138/12/2670, від 04 лютого 2019 року у справі №807/242/14, згідно з якою, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №804/12558/14, де зазначив, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Доводи відповідача, що факт зберігання пального підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів від 03 серпня 2020 року № 000001123, в якій зазначено, що ТОВ "Строй центр" відвантажив дизельне Євро-5, 30/ООН у кількості 4158,00 кг., номер резервуара №25 густина 0,835, температура 13С, ФГ "Ніжин Агроінвест" () в резервуари , що розташовані за адресою: Ніжинський район, с. Липів Ріг, вул. Борзнянський шлях ,2/16, суд відхиляє, з огляду на таке.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №393 (далі - Правила), регулюють порядок оформлення ТТН. При цьому документи обумовлені вказаними Правилами, зокрема, ТТН, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що безпосередньо підтверджують факт придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Транспортною документацією підтверджується операція з перевезення вантажів, а не факт придбання товару.

Посилання відповідача на те, що придбане пальне зберігалось в резервуарах позивача, що розташовані за адресою господарської діяльності позивача, а саме Ніжинській район с. Липів Ріг, вул. Борзнянський Шлях,2/16, суд також відхиляє, оскільки власником вказаного об`єкту нерухомості є Фермерське господарство "Липоворізьке", (), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.110-111), водночас факт того, що вказане нерухоме майно знаходилось у користуванні позивача на підставі відповідного договору, відповідачем в ході перевірки не перевірявся, відповідно, не доведений.

Враховуючи вищевикладене, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про протиправність податкових повідомлень-рішень від 29 березня 2021 року №5, №5 є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови складений "17" листопада 2021 року.