Справа № 580/4371/21
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4371/21 Головуючий у І інстанції - Рідзель О.А.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Грибан І.О., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Гельмязівської сільської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах Черкаської обласної державної адміністрації до Гельмязівської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Золотоніської окружної прокуратури в інтересах Черкаської обласної державної адміністрації звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди», закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку, та зобов`язати відповідача відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди», закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Черкаської обласної ради парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди», що знаходиться на території Гельмязівської сільської ради (раніше - Коврайської сільської ради), віднесено до об`єктів природно-заповідного фонду. Однак, по даному об`єкту природно-заповідного фонду межі не встановлювались, документація із землеустрою відсутня, що фактично унеможливить збереження його природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. При цьому суд першої інстанції, виходив з того, що охоронним зобов`язанням покладено на відповідача обов`язок, зокрема, дотримуватись встановленого режиму для території природно-заповідного фонду; дотримуватись вимог щодо його використання, отже відсутність вчинення таких заходів свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на правовий статус території природно-заповідного фонду, порушує встановлений порядок його охорони та використання.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку органу місцевого самоврядування протягом певного часу забезпечити розробку проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду, тобто такого обов`язку не покладено на Гельмязівську сільську раду ні рішенням виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів від 21.11.84, ні охоронним зобов`язанням №272 від 26.12.2012, ні охоронним зобов`язанням №213 від 27.05.2021, отже, відсутній факт протиправної бездіяльності.

Позивачем та Черкаської обласною державною адміністрацією подано відзиви на апеляційну скаргу, в якому вони просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначають про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів від 21.11.1984 №354 природно-історичний комплекс Г.С. Сковороди віднесено до об`єктів природно-заповідного фонду.

27.05.2021 наказом Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації №15 затверджено положення про об`єкт природно-заповідного фонду - парку-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди», яке погоджене головою Гельмязівської сільської ради.

Охоронним зобов`язанням від 27.05.2021 №213 Гельмязівській сільській раді передано під охорону парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди».

На звернення заступника керівника Золотоніської окружної прокуратури від 24.04.2021 №51-359вих-21 щодо надання інформації про вжиті заходи із виготовлення землевпорядної документації на вказаний об`єкт природно-заповідного фонду, відповідач листом від 24.05.2021 №54/1030 повідомив, що Коврайською сільською радою було розпочато роботу щодо виготовлення проекту землеустрою про встановлення меж комплексу, але не завершено.

Також, листом від 04.06.2021 №10-23.02-3477/2-21 ГУ Держгеокадастру у Черкаській області повідомило Золотоніську окружну прокуратуру про відсутність документації із землеустрою на об`єкт природно-заповідного фонду - парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди».

Виявлені порушення зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач протиправно не виконує охоронні зобов`язання, а саме не забезпечив організацію проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення, закріплення їх в натурі (на місцевості), тобто наявні підстави для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1311 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене ст.ст 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII та ст. 53 КАС України.

У даному випадку, охоронюваний законом інтерес полягає у необхідності відновлення та захисту порушених інтересів держави, які полягають у неухильному дотриманні режиму охорони та використання об`єкта природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 43 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Приписами ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі - Закон №2456-XII) визначено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Статтею 53 Закону № 2456-XII передбачено, що рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами.

Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Відповідно до ст. 60 Закону № 2456-XII охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Приписами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV (далі - Закон № 858-IV) визначено види документації із землеустрою, зокрема і проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Статтею 19 Закону № 858-IV закріплено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать:

а) організація і здійснення землеустрою;

б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою;

в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності;

г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм;

ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону.

Згідно ст.26 Закону № 858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Як вбачається з матеріалів справи, Коврайська сільська рада взяла на себе зобов`язання щодо забезпечення охорони та збереження парку-пам`ятки садового паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.С. Сковороди», зокрема, щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) з нанесенням їх на планово-картографічні матеріали, що підтверджується охоронним зобов`язанням від 26.12.2012 №272.

Крім того охоронним зобов`язанням від 27.05.2021 №213 покладено на відповідача обов`язок, зокрема, дотримуватись встановленого режиму для території природно-заповідного фонду; дотримуватись вимог щодо його використання.

На даний час Коврайська сільська рада, на території якої знаходиться парк-пам`ятка садового паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.С. Сковороди», перебуває в стані припинення, у зв`язку з децентралізацією та її приєднанням до Гельмязівської сільської ради.

Відповідно до п.6,7 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 05.02.2015 № 157-VIII реорганізація юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад та їхніх виконавчих комітетів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється без повідомлення про неї органу, що здійснює державну реєстрацію, а також без збирання вимог кредиторів, отримання їхньої згоди. Під час проведення реорганізації юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад та їхніх виконавчих комітетів повноваження з управління справами таких юридичних осіб здійснює сільський, селищний, міський голова, обраний об`єднаною територіальною громадою.

Таким чином, Гельмязівська сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Коврайської сільської ради, отже доводи апелянта про відсутність у нього обов`язку забезпечення та організації проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди», закріплення їх в натурі (на місцевості) є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у даному спорі саме на відповідача покладається обов`язок забезпечення та організації проведення робіт з винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Природно-історичний комплекс Г.О. Сковороди», закріплення їх в натурі (на місцевості).

Відсутність вчинення таких заходів свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на правовий статус території природно-заповідного фонду, порушує встановлений порядок його охорони та використання.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Гельмязівської сільської ради - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: І.О. Грибан

О.В. Карпушова