Справа № 234/11811/21
Суддя: Данелюк О. М.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/186/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Данелюк О.М.

за участю секретаря судового засідання Троянчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративну справу № 234/11811/21 за позовом

ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до

Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул Академіка Корольова, 5,

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

Обставини справи.

31.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свою позовну заяву мотивує тим, що 22.08.2021 рокублизько 18 год. 30 хв. вона керуючи автомобілем HYUNDAI IX 35, номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по м.Одеса, вул. Приморська, 57 та була зупинена інспектором 7 роти 2 бат. управління патрульної поліції лейтенантом Фльоштер Артуром Васильовичем. Інспектор звинуватив її у порушенні правил дорожнього руху, а саме порушення п.8.4.в ПДР України. Зазначає, що 22.08.2021 р. близько 18 год. 30 хв. вона керуючи автомобілем HYUNDAI IX 35, номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по м.Одеса, вул.. Приморська, 57 та виконувала всі правила дорожнього руху, ніяких правопорушень вона не здійснювала. Інспектор вказує, що вона здійснила в`їзд під дію дорожнього знаку 3.2 чим порушила п.8.4.в. ПДР. Однак, вона не здійснювала в`їзд під дію дорожнього знаку, тому що виїжджала з двору з арки, де немає знаків. Отже, постановою серії ЕАО №4673781 від 22.08.2021 р. про накладання адміністративного правопорушення, її було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн за порушення вимог п.8.4.в ПДР України. У примірнику постанови, яка залишилася у інспектора, вона написала - «з порушенням не згодна, вимагаю правову допомогу». Інспектор показав відео, нібито правопорушення, з особистого телефону, чим порушив вимоги Наказу Міністерство Внутрішніх Справ України від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції нежнічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», де рухався автомобіль червоного кольору по вулиці Приморській і в`їзд під дію дорожнього знаку 3.4 не здійснював. Також повідомляє, що транспортний засіб патрульної поліції вже деякий час перебував на вул. Приморська, 57 без проблискових маячків. Під час зупинки її автомобіля, інспектор, не повідомив про відеозйомку відповідно до ст. 40 Закону про національну поліції, не виконав вимоги п.3 ст. 18 Закону про національну поліцію, а саме не пред`явив їй службове посвідчення, далі порушив вимоги абзацу 2 п. 3 ст. 20 Закону про національну поліцію, не надів чи приховував нагрудний жетон, та не назвав причину зупинки відповідно до ст. 35 Закону про національну поліцію. На її прохання показати маршрут на день, затверджений управлінням патрульної поліції який встановлюється внутрішніми наказами та відповідно до Наказу МВС України від 24.12.2019 N»1089, щоб зважаючи на вище викладене пересвідчитись у законності перебування даного наряду патрульної поліції на вул. Приморська, 57, адже серед потоку транспортних засобів з номерними знаками Одеської реєстрації зупинили лише її автомобіль з номерним знаком Донецької реєстрації НОМЕР_1 , інспектор відповів, що такого в них немає і він не повинен нічого показувати. Побачивши упереджене ставлення інспектора, вона зателефонувала на 102, щоб повідомити відділ моніторингу національної поліції про незаконну зупинку та незаконні дії що застосовувалися до неї інспектором 2 бат. 7 роти управління патрульної поліції лейтенантом Фльоштер Артуром Васильовичем. Інспектор почувши її розмову з відділом моніторингу, разом із напарником, швидко сіли у патрульний автомобіль, без проблискових маячків, порушуючи правила ПДР, почали тікати з місця події ледва не вчинивши наїзд патрульним авто на неї. Враховуючи вищевикладене вважає, що постанова серії ЕАО № 4673781 від 22.08.2021 р. про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями її прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Просить визнати дії інспектора незаконними та скасувати постанову серії ЕАО №4673781 від 22.08.2021 року про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 01.09.2021 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження по справі.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що 22 серпня 2021 року о 18 год. 20 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектором роти №7 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Фльоштер Артуром Васильовичем за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 57, виявлено транспортний засіб «HYUNDAI ІX35» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , яка керуючи вищезазначеним транспортним засобом не виконала вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушила п. 8.4.в) Правил дорожнього руху за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Факт вчинення громадянкою ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме невиконання вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» в АДРЕСА_2 підтверджується «Відео порушення ОСОБА_1 . Безпечне місто», «Відео порушення ОСОБА_1 », «Відео наявності дорожнього знаку по вул. Приморська в м, Одеса». «Фото дорожнього знаку З.2., який порушила ОСОБА_2 », скріншоти з вищезазначених відеозаписів, а також відеозаписи з портативного відеореєстратора інспекторів. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Таким чином, відеозаписи та фотознімки з портативного відео реєстратора є доказом вчинення або не вчинення адміністративного правопорушення та відповідають вимогам ст. 251 КУпАП та ст. 72, 73, 74, 75, 76 КАС України. Інспектор, в межах своїх повноважень, відреагував на виявлене ним адміністративне правопорушення та відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинив транспортний засіб позивача. Інспектор підійшов до ОСОБА_1 та відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» назвав своє прізвище, спеціальне звання, а також повідомив, що ОСОБА_1 було зупинено відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та роз`яснив суть скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. На відеозаписі «01199(а)345210.мр4» чітко видно, як інспектор повідомляє ОСОБА_1 про те, що він зберігає відеозапис на планшетний пристрій на якому зафіксовано факт вчинення громадянкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, для того, щоб пред`явити останній його для ознайомлення. На відеозаписі «01199(3)395310.мр4», чітко видно як інспектор роз`яснює ОСОБА_1 право та строки на оскарження постанови, строк на сплату штрафу згідно постанови та роз`яснює наслідки невиконання вказаної постанови, передбачені ст. 307, 308 КУпАП. Під час спілкування інспектора з ОСОБА_1 , остання повідомила, що інспектор не правий та зазначила, що всі інші транспортні засоби, які їдуть теж порушують Правила дорожнього руху. Однак, виявляється незрозумілим таке твердження позивача, оскільки позивач зазначає, що не порушувала Правила дорожнього руху та наголошує, що інші транспортні засоби, які вчиняють ті ж самі дії порушують ПДР. Отже є незрозумілим, яким чином одні і ті ж самі дії відносно однієї особи спричиняють адміністративне правопорушення, а відносно іншої - ні. Також, позивача було ознайомлено з її правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Треба врахувати, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надала інспекторам письмові пояснення по суті вчиненого нею адміністративного правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП - не надходило. Факт роз`яснення позивачу прав, передбачених ст. 268 КУпАП та строки оскарження за ст. 289 КУпАП підтверджується власним підписом позивача у графі «№8» оскаржуваної постанови. Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4673781 від 22 серпня 2021 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в рбзмірі 340 грн.. Негайно, після закінчення розгляду справи інспектор, відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову та надав її копію позивачу, про що свідчить власний підпис позивача у графі «№9» оскаржуваної постанови. Крім того, як чітко видно на відеозаписах. які додаються до даного відзиву, дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», установлений з дотриманням вимог Правил дорожнього руху та ДСТУ 4100:2014. його добре видно учасникам дорожнього руху, він не затулений від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Щодо законності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4673781 від 22 серпня 2021 року, зазначає, що у даному випадку інспектор роти №7 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Фльоштер Артур Васильович є працівником органу Національної поліції, має спеціальне звання (лейтенант поліції) та відповідно до покладених на нього повноважень має право розглядати справи про адміністративне правопорушення та накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п. 4 Розділу 1 «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 р. у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Щодо надання можливості позивачу скористатися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця у галузі права зазначає, що позивач під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови не заявляв клопотання про надання їй можливості скористатися юридичною допомогою. При цьому користуватися правовою допомогою є правом особи, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення. Позивач міг скористатися правовою допомогою адвоката або іншого фахівия в галузі права, зокрема, за допомогою засобів телефонного зв 'язку або викликати адвоката на місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.Таким чином, інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи.

Щодо доказів вчинення адміністративного правопорушення громадянкою ОСОБА_1 зазначає наступне, що факт вчинення громадянкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме невиконання вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» в м. Одеса, вул. Пориморська, 57 підтверджується «Відео порушення ОСОБА_1 . Безпечне місто», «Відео порушення ОСОБА_1 », «Відео наявності дорожнього знаку по вул. Приморська в м. Одеса», «Фото дорожнього знаку З.2., який порушила ОСОБА_1 », скріншоти з вищезазначених відеозаписів, а також відеозаписи з портативного відеореєстратооа інспекторів «01199(а)345210.мр4», «01199(а)395310.мр4», «01199(а)445310.мр4».

Просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4673781 від 22 серпня 2021 року - без задоволення.

Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідальності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 22.08.2021 року о 18-20 годині в м. Одеса по вул Приморська, 57, водій керуючи транспортним засобом здійснила в`їзд під дію Дорожнього знак 3.2 ПДР, чим порушила п. 8.4 в ПДР України .

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч. 3 ст 72 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

П. 1.1 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

П. 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено,

що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 8.4.в ПДР України визначено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі (знак 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено" забороняє рух усіх механічних транспортних засобів).

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Відповідачем до відзиву було надано диск із відеозаписом факту адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 122 КУпАП ОСОБА_1 ..

Так, ст. 283 КУпАП передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Тобто, ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Втім, постанова, не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого був здійснений відеозапис (п. 7 Постанови: «до постанови додаються …» інспектором не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення адміністративного правопорушення).

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Так правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року справа №524/9716/16-а; адміністративне провадження №К/9901/33555/18.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідач не надав суду належних доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд вважає, що постанова ЕАО №4673781 від 22 серпня 2021 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Що стосується визнання дій інспектора неправомірними, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст.286 КАС Українипередбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Тобто визнання дій суб`єкта владних повноважень непрвомірними не перебачено ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 134, 139, 241- 246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАО №4673781 від 22 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського суду О. М. Данелюк