Справа № 640/9801/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2021 року м. Київ № 640/9801/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач 2), в якому просить:

зобов`язати Київський міський військовий комісаріат надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та наступних видів грошового забезпечення, які позивач отримував на час звільнення, а саме: доплата за науковий ступень кандидата наук - 5 %; робота з таємними виробами, носіями - 20 %; надбавка за особливо важливі завдання - 100 %; премія - 10 %., починаючи з 05 березня 2019 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві включити ОСОБА_1 до списку осіб яким має бути перерахована пенсія у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №718 та виплатити недоплачену суму пенсії з врахуванням надбавок, доплат, підвищень з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про наявність у нього правових підстав для включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії таких видів грошового забезпечення як: доплати за науковий ступень кандидата наук; роботу з таємними виробами, носіями; надбавку за особливо важливі завдання; премію, починаючи з 05 березня 2019 року, так як посада, яку обіймав позивач перед звільненням ідентична посаді, яка входить до групи 3 постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» від 19.10.2016 №718, у зв`язку із чим позивач має право на перерахунок пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.05.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач 1 у письмовому відзиві на позов вказав про відсутність правових підстав для винесення нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача.

Відповідач 2 у письмовому відзиві на позов вказав про необґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки грошове забезпечення за останньою штатною посадою, яку обіймав позивач на день звільнення зі служби, визначається постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням грошового забезпечення, що визначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» від 19.10.2016 №718 відсутні.

Позивачем подано відповіді на відзиви відповідачів, в яких позивач заперечує проти доводів останніх, викладених у їх відзивах.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як звільнений зі служби 12.12.2002 з посади начальника інженерних військ Збройних Сил України.

Як зазначено позивачем, у грудні 2018 року останній звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в місті Києві з проханням включити його до списку осіб на перерахування пенсії та здійснити перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718, з урахуванням займаної ним посади перед звільненням - начальника інженерних військ Збройних сил України (графа 3 вказаної постанови), яка є ідентичною посаді командувача окремого роду військ.

Листом від 17.01.2019 №ВСЗ/210 Київський міський військовий комісаріат повідомив позивача, що у зв`язку з невключенням позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві у списки щодо перерахунку пенсії з урахуванням норм Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718, Київський міський військовий комісаріат не має підстав для надання до вищезазначеної установи довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням змін складових грошового забезпечення.

Листом від 18.02.2019 №0290/В-254/227 Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомив позивача, що посада начальника інженерних військ Збройних Сил України не відноситься до основних типових посад, тому в додатку 2 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» цієї посади немає.
Вважаючи, що відповідачами протиправно не прирівняна остання займана посада позивача перед звільненням до посади командувача окремого роду військ (сил) Збройних сил України, що стало підставою для відмови у наданні нової довідки про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262- XII.

В той же час, статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Так, статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому, під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393» затвердив Порядок №45.

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №718 від 19.10.2016 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу», якою, серед іншого, затверджено співвідношення між посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, та групами оплати праці на посадах державної служби згідно з додатком.

Посадові оклади за посадами окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, встановлюються у розмірах, зазначених у схемі посадових окладів на посадах державної служби, за групами оплати праці у державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, відповідно до співвідношення, затвердженого цією постановою (пункт 1).

За змістом пункту 2 даної постанови установлено, що військовослужбовцям та особам начальницького складу, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, виплачується: надбавка за інтенсивність служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу; премія відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання військовослужбовців та осіб начальницького складу відповідного органу; грошова допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718 затверджено третю групу оплати праці, до якої віднесено в тому числі і посаду командувача окремого роду військ Збройних Сил, з яким власне себе ототожнює позивач.

Однак, звертаючись до суду з даним позовом позивачем залишено поза увагою положення статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» (в редакції від 07.07.2016, яка по суті лишилась незмінною) відповідно до якої видами Збройних Сил України є Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили.

В структурі Збройних Сил України передбачено два окремих рода військ: Високомобільні десантні війська Збройних Сил України; Сили спеціальних операцій Збройних Сил України.

Інженерні війська Генерального штабу Збройних Сил України, якими керував позивач до виходу на пенсію, не визначені Законом як окремий рід військ.

При цьому, наведеною статтею Закону в редакції на час виходу позивач на пенсію взагалі не було передбачено у складі Збройних Сил України окремих родів війська.

За таких обставин, положення постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №718 на позивача не розповсюджуються, а позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись положеннями ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко