Справа № 761/32558/21
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про скасування постанов, закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Київської міської державної адміністрації, у якому просив суд:

визнати протиправними та скасувати постанови: №2060 - № 2072 про накладення адміністративного стягнення, винесені адміністративною комісією Київської міської державної адміністрації 30 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 і закрити відповідні справи про адміністративне провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху тривалістю на десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: уточнити відповідачів у справі, сплатити судовий збір в розмірі 5902,00 грн та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору у вказаному розмірі або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На адресу суду першої інстанції 20 вересня 2021року надійшла заява від позивача про усунення недоліків в якій зазначено, що судовий збір підлягає сплаті в розмірі 454,00 грн та додано платіжне доручення на сплату даної суми.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року даний адміністративний позов повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року та направити справу для продовження судового розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані зокрема тим, що позивач не зобов`язаний сплачувати судовий збір в розмірі 5902,00 грн, оскільки ним заявлено одну позовну вимогу, а не 13 (тринадцять), як зазначив суд першої інстанції.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16 листопада 2021 року.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивачем у даній позовній заяві заявлено вимоги про визнання протиправними та скасування 13 постанов відповідача про накладення адміністративного стягнення (№2060 - № 2072 від 30 серпня 2021 року)

Так, в ухвалі суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції звернув увагу позивача, що останній має сплатити судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням того, що позивач оскаржує 13 постанов, судовий збір складає 5902,00 грн.

При цьому, на виконання вимог ухвали суду без руху в цій частині, позивач надав квитанцію від 20.09.2021 року на суму 454 грн. (стор. 10).

Колегія суддів звертає увагу на те, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон № 3674-VІ.

За статтями 1, 2 Закону № 3674-VІ, судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до статті 4 цього ж Закону, за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається КУпАП та іншими законами України.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається КУпАП та іншими законами України (стаття 246 КУпАП).

Частиною четвертою статті 288 КУпАП, передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон № 3674-VI. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон № 3674-VI, не передбачає.

Тож особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням про накладення адміністративного стягнення, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, учасники справи вправі оскаржити його в апеляційному порядку і Закон № 3674-VI винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

У постанові від 18 березня 2020 року по справі № 543/775/17, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду відступила від попередніх висновків, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Тож, за оскарження постанови суб`єкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення, особа має сплатити судовий збір, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рік.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Колегією суддів встановлено, а позивачем не спростовано, що предметом позову в даній справі є тринадцять окремих постанов відповідача, які мають розглядатись судом у межах даного спору, однак, перевірці та наданню судом відповідної правової оцінки, підлягає кожна окремо, з огляду на що, і судовий збір має бути сплачений за наведеною ставкою за кожну постанову, що заявлена у позовній заяві.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач мав сплатити за подання позовної заяви у цій справі 5902,00 грн. (454 грн. * 13), проте, сплатив лише 454 грн., а тому, недоліки позовної заяви не усунув, що і стало підставою для повернення позовної заяви .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не усунув недоліки позовної заяви в частині сплати судового збору, а отже позовна заява повернута правомірно.

Колегія суддів звертає увагу позивача, що повернення судом позову з огляду на неусунення недоліків позовної заяви, не позбавляє права позивача можливості повторного звернення до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

У свою чергу, доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про наявність підстав визначених ст. 320 КАС України для скасування судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 312, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан