Справа № 460/3268/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 460/3268/21 пров. № А/857/16941/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Кухтея Р.В.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду (суддя Друзенко Н.В.) про закриття провадження в частині позовних вимог, постановлену в м.Рівне 24 червня 2021 року у справі №460/3268/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

13.04.2021 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № від 30.11.2018, № від 09.08.2018, № від 10.04.2018, № від 27.02.2019, № від 08.01.2019 за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018, № від10.04.2018, № від 27.02.2019, № від 08.01.2019.

Закриваючи провадження в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що судові рішення у справах №460/2789/18, №1740/1883/18, 460/289/19, №460/1307/19, №460/9320/20, №460/9276/20 та №460/8720/20 ухвалено між тими самими сторонами та про той самий предмет, що і в справі №460/3268/21. Суд першої інстанції вказав, що підстави звернення до суду в межах адміністративних справ №460/2789/18, №1740/1883/18, №460/289/19, №460/1307/19, №460/9320/20, №460/9276/20, №460/8720/20 та №460/3268/21 є фактично тотожними, а спроба сторони позивача перефразувати такі підстави, жодним чином не спростовує вказаного висновку суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Рівненській області про закриття провадження у справі. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що предметом та новою підставою спорів є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, тоді як у справах №460/2789/18, №1740/1883/18, 460/289/19, №460/1307/19, №460/9320/20, №460/9276/20 та №460/8720/20 підставами спору були вчинення позивачем ряду дій щодо своєчасної реєстрації податкових накладних у строк, встановлений пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Скаржник вказує, що предмети спорів у зазначених справах є однаковими, однак різними є їх підстави, порівняно зі справою №460/3268/21.

Враховуючи, положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області 30.11.2018 прийнято податкові повідомлення-рішення № та , якими застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції за порушення строку/терміну сплати сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість зі вироблених в Україні товарів, а також податкові повідомлення-рішення № від 09.08.2018, № від 10.04.2018, № від 27.02.2019, № від 08.01.2019, якими за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних застосовано штрафні санкції.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено право кожного в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

При цьому, закриття провадження у справі - форма закінчення розгляду адміністративної справи без вирішення її по суті та ухвалення постанови у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим самим позовом.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зверталася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області в якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 09.08.2018 та № від 10.04.2018.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року, яка набрала законної сили 09.09.2021, провадження у справі №460/9320/20 закрито в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування зазначених податкових повідомлень-рішень.

При постановлені вказаної ухвали, суд першої інстанції встановив, що 09.07.2017 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зверталася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області в якому просила суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.04.2018. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 у справі №1740/1883/18, що набрало законної сили, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Також, 05.11.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.08.2018. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі №460/2789/18, що набрало законної сили, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Таким чином, Рівненський окружний адміністративний суд у справі №460/9320/20 дійшов висновку, що судові рішення у справах №460/2789/18, №1740/1883/18 ухвалено між тими самими сторонами та про той самий предмет, що і в справі №460/9320/20, тоді як спроба сторони позивача перефразувати такі підстави жодним чином не спростовує вказаного висновку суду.

Також, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зверталася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області в якому просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, серед яких № від 27 лютого 2019 року.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №460/9276/20, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, закрито провадження в частині позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27 лютого 2019 року.

Судом у справі №460/9276/20 встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі №460/1307/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019, в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 27 лютого 2019 року відмовлено повністю. Судове рішення набрало законної сили 04.12.2019.

Оскільки зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржується в межах предмету позову адміністративної справи №460/9276/20, то суд у зазначеній справі дійшов висновку, що провадження в частині цих вимог підлягає закриттю.

Крім того, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зверталася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.01.2019 №.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у справі №460/8720/20, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, провадження у справі закрито. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зверталася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.01.2019 №, відповідно до якого застосовано штраф за затримку реєстрації податкових накладних в розмірі 98084 грн. 08 коп. За результатом розгляду даного спору, рішенням суду від 21.05.2019 у справі №460/289/19, що набрало законної сили, вказаний позов залишено без задоволення. Отже, судове рішення у справі №460/289/19 ухвалено між тими самими сторонами та про той самий предмет, що і в справі №460/8720/20.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судові рішення у справах №460/2789/18, №1740/1883/18, №460/289/19, №460/1307/19, №460/9320/20, №460/9276/20 та №460/8720/20 ухвалено між тими самими сторонами та про той самий предмет, що і в справі №460/3268/21.

При цьому, аргументи скаржника щодо нетотожності підстав позовів у цій справі та справах №460/2789/18, №1740/1883/18, №460/289/19, №460/1307/19, №460/9320/20, №460/9276/20 та №460/8720/20, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2019 року (справа № 9901/364/19) вказала, що при заміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою або при виділенні з позову, який уже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається. Зміна (перефразування) позовних вимог не вказує про зміну предмета оскарження. Такий залишився незмінним, в межах спірних правовідносин, - визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заявлений у даній справі позов в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018, № від10.04.2018, № від 27.02.2019, № від 08.01.2019 фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до повторної перевірки правомірності прийняття таких контролюючим органом.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції, правильно встановлено обставини справи та додержано норми процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2021 при відкритті апеляційного провадження задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочення сплати 2270 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до винесення рішення судом апеляційної інстанції. За відсутності доказів сплати судового збору скаржником, такий слід стягнути рішенням суду.

Керуючись статтями 238, 240, 241, 243, 308, 312, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі №460/3268/21 - без змін.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Держави до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко