Справа № 717/1351/21
Суддя: Туржанський В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №717/1351/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, у якій просить скасувати постанову серії БАА №235062 від 30.09.2021 року.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що вважає постанову неправомірною. ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, здійснив зупинку на узбіччі, а не на т-подібному перехресті і ходив в аптеку.

Представник відповідача - Головного управління національної поліції в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Бадалій С.О. надіслав до суду відзив у якому позов не визнав та зазначив, що 30.09.2021 року ОСОБА_1 здійснив зупинку на Т-подібному перехресті і був притягнутий до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст. 63 Конституції України, та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Інспектором не був порушений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року первісних відповідачів, а саме Дністровський районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області та інспектора сектору реагування патрульної поліції Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Торжок Аделіну Русланівну, було замінено належним відповідачем Головним управління національної поліції в Чернівецькій області.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №235062 від 30 вересня 2021 року винесеної інспектором сектору реагування патрульної поліції Дністровського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Торжок А.Р., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. У постанові зазначено, що 30 вересня 2021 року, о 15 годині 25 хвилин, в смт Кельменці по вулиці Бессарабській водій керуючи транспортним засобом „Шкода державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на т-подібному перехресті, чим порушив п.п. 15.9 Г Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позивач, не погодився з даною постановою та звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

У якості підстав позову ОСОБА_1 зазначив, що не вчиняв правопорушення, що поліцейський не роз`яснив йому права та обов`язки як особі яка притягується до адміністративної відповідальності, поліцейський залишив без розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання доказів вчинення правопорушення та про необхідність залучення захисника. Поліцейський також формально склав постанову без дотримання встановленої законом процедури розгляду справи.

Свідок ОСОБА_2 дала суду показання про те, що 30 вересня 2021 року патрулюючи в смт Кельменці було виявлено автомобіль „Шкода Супер Б, який знаходився на т-подібному перехресті вулиці Бессарабська та вулиці Довженка. Водій був відсутній. Через кілька хвилин прийшов водій та сів у автомобіль. ОСОБА_2 підійшла та повідомила, що зупинка та стоянка у даному місці заборонена згідно пункту 15.9 „г Правил дорожнього руху, оскільки автомобіль був припаркований ближче 10 метрів до краю проїзної частини. Водій не погодився і пояснив, що зупинився на дві хвилини. Водій телефонував до юриста, який сказав йому ввімкнути аварійну сигналізацію. Після цього водій ввімкнув аварійну сигналізацію і стверджував, що нічого не порушив. Після цього ОСОБА_2 винесла постанову. Водій отримав постанову. ОСОБА_2 роз`яснила право на оскарження та строк сплати штрафу. Водій здійснив зупинку на перехресті, а не на місці зупинки людей із інвалідністю. Перед розглядом справи ОСОБА_2 роз`яснила статтю 268 КУпАП. Позивач не заявляв клопотання про залучення захисника. Порушення було зафіксовано на боді-камеру, але колега видалив весь вміст записів камери. Порушник пояснював, що на кілька хвилин пішов до банку. Зупинка була здійснена ближче 10 метрів до перехрещення проїзних частин. Вимірювання відстані не проводили. Автомобіль позивача заважав руху автомобілів по вулиці Бессарабській з боку відділу поліції. Інспектор не заміряла відстань до пішохідного переходу, але до автомобіля було біля 5-6 метрів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Статтею 14 Закону України „Про дорожній рух визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що порушення правил зупинки, стоянки - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до пункту 15.9 „ґ Правил дорожнього руху зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП, у даному випадку , встановленню підлягають наступні обставини:

1.чи вчинені особою відповідні дії, що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності;

2.чи знаходився автомобіль, який зупинив позивач, на перехресті.

Відповідачем не додано доказів про те, що позивач ОСОБА_1 30 вересня 2021 року в смт. Кельменці Дністровського району по вулиці Бесарабській здійснив зупинку автомобіля „Шкода Супер Б номерний знак НОМЕР_2 , на перехресті.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З огляду на вищезазначене, оскільки інспектором Дністровського РВП ГУНП у Чернівецькій області не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надано до суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, відповідно до ст.77 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають задоволенню частково.

Суд вважає безпідставними посилання позивача на ту обставину, що йому не були роз`яснені його права та обов`язки. Зокрема факт роз`яснення ОСОБА_1 прав передбачених ст. 268 КУпАП підтверджується його підписом у пункті 8 постанови по накладення адміністративного стягнення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно із частиною другою статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Суд відхиляє як доказ показання свідка ОСОБА_2 допитаної в судовому засіданні як працівник поліції, яка розглянула справу та винесла оскаржувану постанову. Оскільки крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших доказів, пояснень, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про порушення ПДР працівником поліції зібрано не було, а сама постанова таких доказів не містить. При цьому суд враховує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах. Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Однак у даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення є показання зацікавленої особи інспектора, яка винесла оскаржувану постанову, а тому такі показання не можуть бути допустимим доказом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно до статті 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак будь-які належні докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, відповідачем у встановлений судом строк надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Належним способом захисту порушених прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 249, 251, 279 КУпАП, керуючись ст.ст. 246, 268, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до Головного управління національної поліції в Чернівецькій області, яке розташоване у м. Чернівці вулиця Головна будинок 24, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складену 30 вересня 2021 року на бланку серії БАА №235062 та закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернівецькій області 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні в рахунок відшкодування судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя: