Справа № 1.380.2019.005247
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.005247 пров. № А/857/13735/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Юрченко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» до Дрогобицької міської ради Львівської області, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради Львівської області провизнання протиправним і скасування рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року (суддя першої інстанції Гулик А.Г., м. Львів, повний текст складено 21.05.2021),

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Комбінат міського господарства» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення Броницької сільської ради Львівської області від 14.02.2018 № 234 «Про заборону приймання твердих побутових відходів на Дрогобицький полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка, на якій розташований Дрогобицький полігон твердих побутових відходів, перебуває у користуванні позивача. Цільове використання вказаної земельної ділянки будівництво міського сміттєзвалища. Позивач зазначає, що повноваження щодо вирішення питання цільового призначення земельної ділянки належить до компетенції органів виконавчої влади, а не місцевого самоврядування. Тому Броницька сільська рада не мала повноважень для прийняття оскаржуваного рішення .

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Дрогобицьку міську раду Львівської області та Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради Львівської області.

Ухвалою від 11.02.2021 Львівський окружний адміністративний суд здійснив заміну відповідача у справі Броницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області її правонаступником Дрогобицькою міською радою Львівської області.

Відповідач подав до Львівського окружного адміністративного суду заяву від 26.04.2021 №335/4025 про визнання позову.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позовні вимоги було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Броницької сільської ради Львівської області від 14.02.2018 № 234 «Про заборону приймання твердих побутових відходів на Дрогобицький полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради». Стягнуто з Дрогобицької міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 1921 грн.

Не погодившись із таким рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 . Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він є мешканцем села Брониця і його права підлягають захисту у відповідності до Орхуської конвенції. Апелянт зауважив, що суд безпідставно при прийнятті рішення не врахував, що за результатами розгляду справи №857/3800/18 Восьмий апеляційний адміністративний суд вже дійшов висновку про законність рішення Броницької сільської ради №234 від 14 лютого 2018 року і відмовив в позові Дрогобицької міської ради про його скасування. Також суд першої інстанції безпідставно не врахував, що 16 липня 2019 року Восьмий апеляційний адміністративний суд розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради і постановив рішення, яким визнав дії відповідача щодо експлуатації полігону твердих побутових відходів у селі Брониця протиправними й зобов`язав Департамент міського господарства Дрогобицької міської ради вирішити питання щодо рекультивації полігону. Також 17 липня 2007 року господарським судом Львівської області винесено постанову, якою стягнуто в користь Броницької сільської ради 30600 грн за забруднення земель. При вирішенні спору суд дійшов неправильних висновків щодо земельної ділянки, її площі та розташування. Так, суд не врахував, що на даний час комунальним підприємством Дрогобицької міської ради окрім відведеної у 1981 році земельної ділянки площею 3.8 га захоплено ще 1.8 га землі в межах села Брониця. Також згідно акта серії Б № року земельна ділянка була передана у користування Дрогобицькому відділу комунального господарства, а Департамент міського господарства не є його правонаступником. Позивач взагалі не є користувачем земельної ділянки, йому лише делеговані функції з утримання сміттєзвалища. Також суд безпідставно скасував рішення сільської ради про заборону будівництва сміттєпереробного заводу, в той час як згідно пунктом 38 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» таке питання відносилося до компетенції відповідача.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав про законність та обґрунтованість судового рішення.

У судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу та дав пояснення аналогічні викладеним доводам.

Представник позивача Рісна Ю.Б. заперечила щодо задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Клопотань про відкладення слухання не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Комунальне підприємство «Комбінат міського господарства» засноване на власності територіальної громади м. Дрогобича в процесі реорганізації шляхом приєднання Комунального підприємства «Дрогобичсвітло» до Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» і є їх правонаступником, що підтверджено Статутом Комунального підприємства «Комбінат міського господарства», затвердженим рішенням №53 сесії Дрогобицької міської ради від 27.06.2019 №1831.

Згідно Державного акту про право користування землею серії Б № року Дрогобицькому відділу комунального господарства передана у користування земельна ділянка площею 3,48 га для будівництва міського сміттєзвалища (том 1 а.с. 28-31).

Зазначена земельна ділянка і сміттєзвалище знаходиться за 2 км біля села Брониця, що підтверджено Державним актом Б №039729 від 1981 року, паспортом видалення відходів від 21.12.2007, відповіддю Міського управління у Дрогобицькому районі та місті Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 13.06.2018 і використовується Дрогобицькою міською радою, Департаментом міського господарства, комбінатом міського господарства для вивозу сміття з міста Дрогобича.

12.02.2018 мешканці села Брониця звернулися до сільського голови з заявою про припинення роботи сміттєзвалища та заборону побудови сміттєпереробного заводу.

Порушення вимог чинного законодавства при експлуатації полігону встановлено висновками постійної комісії Дрогобицької районної ради з питань охорони довкілля і природних ресурсів від 22.02.2018, листом Державної екологічної інспекції у Львівській області від 08.05.2018.

Броницька сільська рада Львівської області прийняла рішення від 14.02.2018 № 234, яким:

1) заборонила приймання і утилізацію твердих побутових відходів на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради;

2) заборонила будівництво сміттєпереробного заводу на території Броницької сільської ради.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність вказаного рішення щодо заборони експлуатації сміттєзвалища з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (стаття 144 Конституції України).

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У частинах 1, 2 статті 83 ЗК України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених вказаним Кодексом

Матеріалами справи підтверджено і не спростовано апелянтом, що земельна ділянка, на якій розташований Дрогобицький полігон твердих побутових відходів, перебуває у користуванні Департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради, та знаходиться за 2 км від села Брониця, тобто за межами населеного пункту.

Даний факт підтверджено Державним актом Б №039729 від 1981 року, паспортом видалення відходів від 21.12.2007, відповіддю Міського управління у Дрогобицькому районі та місті Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 13.06.2018.

Між Департаментом міського господарства Дрогобицької міської ради (правонаступником Дрогобицького відділу комунального господарства, що підтверджується його статутом, затвердженим рішенням Дрогобицької міської ради 53 сесії від 27.06.2019 №1829) та позивачем укладено договір на утримання міського сміттєзвалища (полігону) в районі села Брониця від 02.01.2018. Згідно з вказаним договором позивачу передані функції з утримання та експлуатації міського сміттєва звалища, розташованого на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні департаменту міського господарства Дрогобицької міської ради на підставі акта Б №039729.

На виконання умов вказаного договору позивач здійснює приймання, утилізацію твердих побутових відходів на Дрогобицькому міському полігоні (сміттєзвалищі).

Таке використання вказаної земельної ділянки відповідає її цільовому призначенню, визначеному у Державному акті про право користування землею серії Б № року (земельна ділянка передана в користування для будівництва міського сміттєзвалища).

Оскарженим рішенням відповідача Броницької сільської ради позивачу заборонено приймання ТПВ на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради, тобто створено перешкоди користувачу земельної ділянки у використанні її за цільовим призначенням.

При вирішенні спору суд першої інстанції правильно встановив, що земельна ділянка площею 3,48 га, яка відповідно до акта серії Б № року передана у користування Дрогобицькому відділу комунального господарства, знаходиться за межами села Брониця, а тому вирішення питання щодо цільового використання вказаної земельної ділянки належить до повноважень органів виконавчої влади, а не органів місцевого самоврядування, яким була Броницька сільська рада (на момент прийняття рішення).

Згідно з пунктом 38 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.

Отже, відповідач наділений повноваженнями щодо надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію. Водночас, здійснення контролю (нагляду) за додержанням в контексті заборони та утилізації відходів на діючих об`єктах належить до компетенції Держекоінспекції, а не до повноважень відповідної ради.

Ухвалюючи рішення про заборону приймання і утилізацію твердих побутових відходів на Дрогобицький міський полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради, відповідач вийшов за межі своїх повноважень.

Доводи апелянта про необхідність врахування при розгляді даної справи висновків Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладених у постанові у справі №857/3800/18 ( справа № 813/968/18), апеляційний суд відхиляє, адже у даній справі позов було пред`явлено іншим суб`єктом публічно правових відносин - Дрогобицькою міською радою з інших підстав. У вказаному судовому рішенні відсутні висновки щодо наявності чи відсутності компетенції Броницької сільської ради щодо заборони приймання та утилізації твердих побутових відходів на Дрогобицький міський полігон, а також щодо порушення прав та інтересів Комунального підприємства «Комбінат міського господарства».

Також безпідставними є посилання апелянта на рішення судів, якими встановлено порушення при експлуатації полігону твердих побутових відходів, оскільки такі не підтверджують право Броницької сільської ради приймати рішення щодо заборони експлуатації об`єкту, який знаходиться поза межами населеного пункту на земельній ділянці, призначеній для розміщення сміттєзвалища.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про законність оскаржуваного рішення відповідача через самовільне захоплення комунальними підприємствами для розміщення відходів додатково 1.8 га землі, оскільки звільнення самовільно захоплених ділянок не відноситься до компетенції відповідача, а предметом у даній справі є саме законність оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування про заборону прийняття відходів на Дрогобицький міський полігон.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення Броницької сільської ради Львівської області від 14.02.2018 № 234 «Про заборону приймання твердих побутових відходів на Дрогобицький полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради» прийняте з перевищенням наданих повноважень, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про безпідставне скасування судом першої інстанції пункту 2 рішення Броницької сільської ради №234 від 14 лютого 2018 року, яким заборонено розміщення на території Броницької сільської ради сміттєпереробного заводу, оскільки надання згоди на розміщення сміттєпереробного заводу у відповідності до пункту 38 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» на території села Брониця входило до повноважень відповідного органу місцевого самоврядування.

При цьому позивач у позовній заяві не обґрунтував порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів цим рішенням відповідача.

Слід зазначити, що належними доказами не доведено, що позивач мав намір здійснити розміщення такого заводу на території сільської ради (села Брониця) і заборона відповідача перешкодила його реалізації.

Отже, в цій частині суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов, а тому рішення Львівського окружного адміністративного суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла до висновку про те, що оскаржуване судове рішення частково прийнято з порушенням норм матеріального права, викладені у ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому його необхідно скасувати та прийняти нове про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року скасувати в частині визнання протиправним та скасування пункту 2 рішення Броницької сільської ради Львівської області від 14 лютого 2018 року № 234 «Про заборону приймання твердих побутових відходів на Дрогобицький полігон твердих побутових відходів на території Броницької сільської ради» та прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 19.11.2021 у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді Качмара В.Я.