Справа № 640/14973/20
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року м. Київ № 640/14973/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Інститут сімейної медицини плюс»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Інститут сімейної медицини плюс» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09.04.2020р. № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки про те, що сума податкових зобов`язань з єдиного податку з юридичних осіб визначена за результатами подання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2019р. є нижча, ніж визначено за результатом камеральної перевірки є помилковими, а відтак податкове повідомлення-рішення винесене на підставі таких висновків підлягає скасуванню.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що під час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування такого рішення та задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10.05.2019р. позивачем засобами електронного зв`язку було подано Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за перший квартал 2019р. № в якій позивачем було задекларовано податкові зобов`язання з єдиного податку в розмірі 4 338, 15 грн., що складає 5 % від суми доходу за податковий (звітний) період в розмірі 86 763, 00 грн., що підтверджується квитанцією.

09.08.2019р. позивачем засобами електронного зв`язку було подано Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за другий квартал 2019р. № в якій позивачем було задекларовано податкові зобов`язання з єдиного податку в розмірі 25 096, 20 грн., що складає 5 % від суми доходу за податковий (звітний) період в розмірі 501 924, 00 грн., що підтверджується квитанцією.

11.11.2019р. позивачем засобами електронного зв`язку було подано Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за третій квартал 2019р. № 32471565 в якій позивачем було задекларовано податкові зобов`язання з єдиного податку в розмірі 168 976, 10 грн., що складає 5 % від суми доходу за податковий (звітний) період в розмірі 3 379 522, 00 грн., що підтверджується квитанцією.

10.02.2020р. позивачем засобами електронного зв`язку було подано Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за четвертий квартал 2019р. № в якій позивачем було задекларовано податкові зобов`язання з єдиного податку в розмірі 232 271, 45 грн., що складає 5 % від суми доходу за податковий (звітний) період в розмірі 4 645 429, 00 грн., що підтверджується квитанцією.

ГУ ДПС у м. Києві на підставі п.п. 191.1.2 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75, згідно з порядком ст. 76 ПК України проведено камеральну перевірку звітної податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2019 рік ТОВ «Медичний центр «Інститут сімейної медицини плюс».

За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки від 20.02.2020р. № 27/26-15-04-07-19/38545246 у висновках якого зазначено, що сума податкових зобов`язань з єдиного податку з юридичних осіб визначена за результатами подання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2019р. є нижча, ніж визначено за результатом камеральної перевірки, оскільки в ході перевірки встановлено, що сума єдиного податку за минулий податковий період (рядок 9) складає 25 096, 20 грн., а позивачем зазначено 168 976, 10 грн., з огляду на що рядок 10 декларації розрахований невірно, а саме замість 207 175, 25 грн., зазначено 63 295, 35 грн. Вказане, на думку контролюючого органу, є підставою для донарахування позивачу суми грошового зобов`язання у розмірі 143 879, 90 грн.

На підставі висновків вищезазначеного акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві 09.04.2020р. винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «Медичний центр «Інститут сімейної медицини плюс» збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб на 179 849, 88 гривень, з яких 143 879, 90 гривень - податкове зобов`язання, а 35 969, 98 гривень - штрафні санкції.

Позивач вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві протиправним звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Згідно з ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 49.1 ст. 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені вказаним Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно з п.49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений вказаним Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог вказаного Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Вказаний абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до п. 291.3 ст. 291 ПК України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно з п. 291.4 ст. 291 ПК України, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 7000000 гривень.

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно з п.п. 2 п. 293.3 ст. 293 ПК України, відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Відповідно до абз. 2 п. 294.1 ст. 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Згідно з абз. 1 п. 294.2 стю 294 ПК України, податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Відповідно до п. 295.3 ст. 295 ПК України, платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згідно з п. 296.1, п. 296.1.3 ст. 296 ПК України, платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.

Платники єдиного податку третьої групи (юридичні особи) використовують дані спрощеного бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з урахуванням положень пунктів 44.2, 44.3 статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до п. 296.3, п. 296.4 ст. 296 ПК України, платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

Податкова декларація подається до контролюючого органу за місцем податкової адреси.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є юридичною особою та платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 5 %.

10.05.2019р. позивачем засобами електронного зв`язку було подано Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за перший квартал 2019р. № в якій позивачем було задекларовано податкові зобов`язання з єдиного податку в розмірі 4 338, 15 грн., що складає 5 % від суми доходу за податковий (звітний) період в розмірі 86 763, 00 грн., що підтверджується квитанцією.

09.08.2019р. позивачем засобами електронного зв`язку було подано Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за другий квартал 2019р. № в якій позивачем було задекларовано податкові зобов`язання з єдиного податку в розмірі 25 096, 20 грн., що складає 5 % від суми доходу за податковий (звітний) період в розмірі 501 924, 00 грн., що підтверджується квитанцією.

11.11.2019р. позивачем засобами електронного зв`язку було подано Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за третій квартал 2019р. № 32471565 в якій позивачем було задекларовано податкові зобов`язання з єдиного податку в розмірі 168 976, 10 грн., що складає 5 % від суми доходу за податковий (звітний) період в розмірі 3 379 522, 00 грн., що підтверджується квитанцією.

10.02.2020р. позивачем засобами електронного зв`язку було подано Податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за четвертий квартал 2019р. № в якій позивачем було задекларовано податкові зобов`язання з єдиного податку в розмірі 232 271, 45 грн., що складає 5 % від суми доходу за податковий (звітний) період в розмірі 4 645 429, 00 грн., що підтверджується квитанцією.

Водночас, у висновках акта перевірки, які слугували підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відповідач зазначив, що сума податкових зобов`язань з єдиного податку з юридичних осіб визначена за результатами подання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2019р. є нижча, ніж визначено за результатом камеральної перевірки, оскільки сума єдиного податку за минулий податковий період (рядок 9) складає 25 096, 20 грн., а позивачем зазначено 168 976, 10 грн., з огляду на що рядок 10 декларації розрахований невірно, а саме замість 207 175, 25 грн., зазначено 63 295, 35 грн. Вказане, на думку контролюючого органу, є підставою для донарахування позивачу суми грошового зобов`язання у розмірі 143 879, 90 грн.

Суд вважає вищезазначені доводи контролюючого органу помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до рядка 8 розділу ІІІ Податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за третій квартал 2019р. № 32471565, загальна сума єдиного податку за податковий (звітний) період складає: 168 976, 10 грн., яка розрахована з урахуванням рядку 5 розділу ІІ вищезазначеної декларації, а саме 5 % від загальної суми доходу за податковий (звітний) період в розмірі 3 379 522, 00 грн.

В подальшому, сума єдиного податку за податковий (звітний) період в розмірі 168 976, 10 грн. (яка була вказана в рядку 8 розділу ІІІ Податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за третій квартал 2019р. № 32471565) перенесена до рядку 9 Податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за четвертий квартал 2019р. № , як сума єдиного податку за минулий податковий (звітний) період, тобто третій квартал 2019 року.

При цьому, з урахуванням вказаної суми позивачем внесені дані до рядку 10 розділу ІІІ Податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за четвертий квартал 2019р. № в розмірі 63 295, 35 грн. (рядок 8 - рядок 9) (232 271, 45 грн. - 165 976, 10 грн. = 63 295, 35 грн.)

З аналізу вищевикладеного вбачається, що задекларовані позивачем податкові зобов`язання з єдиного податку в Податковій декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за четвертий квартал 2019р. № повністю відповідали попередньо поданим ним деклараціям, а саме: Податковій декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за перший квартал 2019р. № , Податковій декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за другий квартал 2019р. № та Податковій декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за третій квартал 2019р. № 32471565, а відтак висновки відповідача про те, що сума податкових зобов`язань з єдиного податку з юридичних осіб визначена за результатами подання податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2019р. є нижча, ніж визначено за результатом камеральної перевірки, є помилковими та не підтверджені наявними в матеріалах справи документах.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Інститут сімейної медицини плюс» - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09.04.2020р. № .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Інститут сімейної медицини плюс» судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2 102, 00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська