Справа № 675/967/21
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 675/967/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Пашкевич Р.В.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

18 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Калачикова Віталія Степановича, Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до інспектора Відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області Калачикова Віталія Степановича, Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про скасування постанови від 31 травня 2021 року серії БАА № 271446 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову інспектора Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції ГУНП України в Хмельницькій області Калачикова Віталія Степановича від 31 травня 2021 року серії БАА № 271446 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У зв"язку з неявкою сторін у судове засідання, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження згідно ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слугувало те, що 31 травня 2021 року о 16 год. 15 хв. в м. Ізяслав по вул. М.Микитюка, він керуючи вантажним автомобілем КАМАЗ-5320, буксирував причіп 2ПТК-6 мод. 8526, д.н.з. НОМЕР_1 , без обов`язкового технічного контролю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

За вказані дії інспектором Калачиковим В. С. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 271446, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що вважає постанову незаконною, оскільки причіп 2 ПТС-6 мод.8526, д.н.з. НОМЕР_1 не входять до переліку транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю. Таким чином, позивач вважає, що ним не вчинено правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, в матеріалах справи відсутні жодні докази його вини.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог позивача та скасування оскаржуваної постанови, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Зокрема суд зауважив, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 причіп 2ПТС-6 мод. 8526, д.н.з. НОМЕР_1 , за буксирування якого без проходження обов`язкового технічного контролю позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 3 КУпАП, зареєстрований не органами Міністерства внутрішніх справ України, а Державною інспекцією сільського господарства в Хмельницькій області, у зв`язку з чим відповідно до ч. 2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» він не підлягає обов`язковому технічному контролю, що також підтверджується листом підприємства ОГ «Надія» ШМОІ «Оберіг» № 10 від 17.08.2021, яке є акредитованим щодо діагностики дорожньо-транспортних засобів згідно атестату Національного агенства з акредитації України №201517, дійсний до 29.07.2023 року. Відповідно до даного листа, тракторний причіп 2ПТС-6 мод. 8526, д.н.з. НОМЕР_1 уповноваженими органами МВС не зареєстрований, а тому провести технічний контроль і видати протокол про проведення технічного контролю на даний транспортний засіб неможливо. Наведене на переконання суду першої інстанції свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р.№1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.121 КУпАП настає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

Статтею 29 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані в установленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно із цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до статті 35 Закону України "Про дорожній рух" обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Відповідно до підпункту 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок №137) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, який експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Пунктом 2 ст.1 Закону України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України» визначено, що технічні засоби для агропромислового комплексу - машини, механізми, обладнання, устаткування, технологічні комплекси і лінії з них, які використовуються в сільському господарстві, харчовій та переробній промисловості для вирощування, збирання, зберігання та перероблення сільськогосподарської продукції, а також для надання послуг з технічного сервісу.

До машин відносяться трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні та меліоративні машини, сільськогосподарська техніка, інші механізми відповідно до Закону України «Про дорожній рух», що беруть участь у русі на вулично-дорожній мережі загального користування під час переїзду до/з місця виконання робіт у встановленому законодавством порядку, перелік видів яких ведеться і постійно оновлюється в електронному вигляді центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , причіп 2ПТК-6 мод. 8526, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований Державною інспекцією сільського господарства в Хмельницькій області.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідно до ч. 2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», причіп 2ПТК-6 мод. 8526, д.н.з. НОМЕР_1 не підлягає обов`язковому технічному контролю, а тому провести технічний контроль і видати протокол про проведення технічного контролю на даний транспортний засіб неможливо.

Тобто, наведене свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що причіп 2ПТК-6 мод. 8526, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на ТОВ Компанію "Укрелітагро", яка на момент прийняття відповідачем оскаржуваної постанови, надавала послуги по перевезенню зернових для завантаження вагонів.

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, під час зупинки транспортного засобу, водій ОСОБА_1 надав документи згідно з якими він здійснював перевезення зернових на причепі 2ПТК-6 мод. 8526, д.н.з. НОМЕР_1 .

Окрім того, згідно технічними характеристиками причіпу 2АТС-6, його вантажопідйомність складає 4т та він має експлуатуватись зі швидкістю не більше 30 км/год.

Разом з тим, під час зупинки позивача виявлено, що тонаж вантажу на причепі 2ПТК-6 мод. 8526, д.н.з. НОМЕР_1 перевищував 3,5 т, а також на момент зупинки був в составі автомобіля Камаз 5320 д.н. НОМЕР_3 , що свідчить про те, що причеп не міг рухатись на вулично-дорожній мережі загального користування зі швидкістю не більше 30 км/год.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що позивач не мав права експлуатувати тракторний причіп з вантажним автомобілем, однак це виходить за межі оскаржуваної постанови, оскільки позивач за це порушення до адміністративної відповідальності не притягувався.

Тому, беручи до уваги наведене вище, колегія суддів враховує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо скасування постанови інспектора Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції ГУНП України в Хмельницькій області Калачикова Віталія Степановича від 31 травня 2021 року серії БАА № 271446 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та у відзиві на позов, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Гонтарук В. М.