Справа № 640/22789/21
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Київ № 640/22789/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В., при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» (далі також - ТОВ «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн», позивач) до Київської митниці Держмитслужби в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Київської митниці від 27 липня 2021 року №№ 0000016/7.8-19-02, 0000017/7.8-19-02, 0000018/7.8-19-02.

Ухвалою суду від 18 серпня 2021 року було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/22789/21, вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року вирішено замінити відповідача Київську митницю Держмитслужби на його правонаступника - Київську митницю (далі також - відповідач).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом відповідно до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Незгода з наведеними відповідачем аргументами була висловлена позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Відповідачем були надані суду заперечення на відповідь, раніше надану ТОВ «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн».

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, Київською митницею Держмитслужби було проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн», за результатами якої складено акт від 30 червня 2021 року № 38/21/7.8-19-02/39419168 «Про результати документальної невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЬЮТІФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН» () дотримання вимог законодавства України з питань правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів та відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, з якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі за періоди 01.04.2020 - 30.06.2020, 01.11.2020 - 30.11.2020 стосовно оформлення та реалізації товарів (тютюнових виробів), поміщених в митний режим безмитної торгівлі в зоні діяльності митного поста «Аеропорт «Київ», в тому числі перебування товарів у митному режимі безмитної торгівлі та його завершення» (далі також - акт перевірки).

15 липня 2021 року позивачем було надіслано заперечення на акт перевірки.

Заперечення на Акт було розглянуто відповідачем та надано відповідь про розгляд заперечення від 22 липня 2021 року № 7.8-1/19/13/1604.

27 липня 2021 року відповідачем були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № 0000016/7.8-19-02, яким встановлено порушення вимог п.п. 5, 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1089 «Про затвердження правил продажу товарів магазинами безмитної торгівлі», ч. 1 статті 257, п. 1 ч. 1 статті 284, ч. 11 статті 286, статті 146, ч. 2 статті 420 Митного кодексу України та збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем «мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності» на суму 218 937, 30 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 22, 65 грн., а всього на суму 218 959, 95 грн.;

- № 0000017/7.8-19-02, яким встановлено порушення вимог п. 190.1 статті 190, п.п. 206.11.1 п. 206.11 та п. 206.16 статті 206 Податкового кодексу України та збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів на суму 1 407 995, 20 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 351 998, 80 грн., а всього на суму 1 759 994, 00 грн.;

- № 0000018/7.8-19-02, яким встановлено порушення вимог пп. 213.3.3 п. 213.3 статті 213, п. 218.3 статті 218 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачу занижено податкове зобов`язання та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем акцизний податок із ввезених на митну територію України інших підакцизних товарів на суму 5 268 739, 99 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 317 185, 00 грн., а всього на суму 6 585 924, 99 грн.

Не погоджуючись з такими податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 140 Митного кодексу України (тут і далі нормативно-правові акти наведені у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо не зазначено іншого) (далі також - МКУ), безмитна торгівля - це митний режим, відповідно до якого товари, не призначені для вільного обігу на митній території України, знаходяться та реалізуються для вивезення за межі митної території України під митним контролем у пунктах пропуску через державний кордон України, відкритих для міжнародного сполучення, та на повітряних і водних транспортних засобах комерційного призначення, що виконують міжнародні рейси, з умовним звільненням від оподаткування митними платежами, установленими на імпорт та експорт таких товарів, та без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі статтею 420 МКУ, магазин безмитної торгівлі - це спеціалізований торговельний заклад, розташований у пункті пропуску через державний кордон України, відкритому для міжнародного сполучення, а також на повітряному або водному транспортному засобі комерційного призначення, що виконує міжнародні рейси, та призначений для реалізації товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі. Магазини безмитної торгівлі здійснюють продаж товарів громадянам, які виїжджають за межі митної території України, а також пасажирам міжнародних рейсів. Реалізація магазинами безмитної торгівлі товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі, підприємствам забороняється.

Частиною 2 статті 421 МКУ встановлено, що розташування магазинів безмитної торгівлі та умови реалізації в них товарів повинні виключати можливість безпосереднього ввезення цих товарів для споживання на митній території України.

Іноземні товари поміщуються у митний режим безмитної торгівлі з умовним звільненням від оподаткування митними платежами, поміщення українських товарів у митний режим безмитної торгівлі для цілей оподаткування вважається експортом цих товарів, відповідно до частини третьої та четвертої статті 141 Митного кодексу України.

Товари, поміщені в митний режим безмитної торгівлі, протягом всього строку перебування у цьому режимі знаходяться під митним контролем (ч. 2 статті 142 МКУ).

З метою врегулювання порядку продажу товарів магазинами безмитної торгівлі громадянам, постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2003 року № 1089 затверджено Правила продажу товарів магазинами безмитної торгівлі (далі також - Постанова № 1089).

Пунктами 5, 6 Постанови № 1089 передбачено, що магазинами безмитної торгівлі реалізуються товари у пунктах пропуску на митному кордоні України або на транспортних засобах, що виконують міжнародні рейси, фізичним особам, які від`їжджають за кордон, за умови пред`явлення ними документа, який посвідчує особу, з відміткою про проходження митного контролю або належного їм проїзного документа на транспортний засіб, який прямує за межі України.

Факт продажу товару підтверджується касовим або товарним чеком з послідовною нумерацією (у двох примірниках), у якому повинні зазначатися номер рейсу або реквізити документа, який посвідчує особу, з відміткою про проходження митного контролю, ідентифікаційний код товару і його вартість. Оригінал чека видається пасажирові, який придбав товар, а копія зберігається у магазині безмитної торгівлі протягом не менш трьох років.

Відповідно до п. 25 статті 4 МКУ, митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Оподаткування митом товарів при переміщенні через митний кордон України залежить від обраного митного режиму.

Відповідно до а. 1 ч. 1 статті 284 МКУ, за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених режим безмитної торгівлі.

Частиною 11 статті 286 МКУ передбачено, що до товарів, поміщених у митний режим безмитної торгівлі, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом при дотриманні вимог та обмежень, встановлених главою 22 цього Кодексу.

Операції з підакцизними товарами, які звільняються від оподаткування, відповідно до пп. 213.3.3 п. 213.3 статті 213 Податкового кодексу України, є ввезення підакцизних товарів (продукції) з-за меж митної території України на митну територію України, якщо при цьому згідно із законом не справляється податок на додану вартість у зв`язку з розміщенням товарів (продукції) у митних режимах: реімпорту, транзиту, тимчасового ввезення, митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі, переробки на митній території, знищення або руйнування, відмови на користь держави.

Податком на додану вартість, операції з товарами, поміщеними в митний режим безмитної торгівлі, оподатковуються відповідно до пп. 206.11.1 та 206.11.2 п. 206.11 статті 206 Податкового кодексу України:

- для операцій з ввезення товарів на митну територію України в магазин безмитної торгівлі застосовується умовне повне звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 22 МКУ;

- операції з вивезення товарів з митної території України в магазин безмитної торгівлі оподатковуються відповідно до пп. 195.1.1 п. 195.1 статті 195 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.254 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, умовне звільнення від оподаткування податком на додану вартість та акцизним податком у разі ввезення товарів на митну територію України є звільнення (умовне повне або умовне часткове) від сплати нарахованого податкового зобов`язання у разі розміщення товарів у митних режимах, що передбачають звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог митного режиму, встановлених МКУ.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 статті 292 МКУ, митні платежі не сплачуються у разі, якщо: - щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано; - при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються МКУ, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (ч. 1 статті 300 МКУ).

Тобто, підставою для умовного звільнення від оподаткування в даному випадку є розміщення товарів у відповідний митний режим.

Положеннями ч. 1 статті 146 МКУ визначено, що митний режим безмитної торгівлі завершується шляхом реекспорту товарів, поміщених у цей митний режим, або поміщення їх у інший митний режим, що допускається Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Перевіркою встановлено, що товари, реалізовані у магазині безмитної торгівлі позивача, розташованого на території міжнародного пункту пропуску для повітряного сполучення «Київ», в зоні діяльності митного поста «Аеропорт «Київ», за періоди 01 квітня 2020 року - 30 червня 2020 року, 01 листопада 2020 року - 30 листопада 2020 року були задекларовані до митного режиму реекспорту товарів.

За період 01 квітня 2020 року - 30 червня 2020 року реалізація тютюнових виробів здійснювалась лише у червні 2020 року і товари задекларовані у режимі реекспорту в липні 2020 року за 2 митними деклараціями типу ЕК 11 АА № UA100130/2020/700905 від 07 липня 2020 року та № UA100130/2020/700921 від 10 липня 2020 року.

За період 01 листопада 2020 року - 30 листопада 2020 року тютюнові вироби задекларовані у режимі реекспорту в грудні 2020 року за митними деклараціями типу ЕК 11 АА № UA 100130/2020/701800 від 08 грудня 2020 року, № UA100130/2020/701801 від 08 грудня 2020 року, № UA 100130/2020/701802 від 08 грудня 2020 року, №UA100130/2020/701820 від 09 грудня 2020 року, № UA100130/2020/701819 від 09 грудня 2020 року, № UA100130/2020/701822 від 09 грудня 2020 року.

Як зазначено відповідачем та підтверджено матеріалами справи, з метою перевірки дотримання правил реалізації товарів, експлуатації магазину безмитної торгівлі та дотримання митного режиму безмитної торгівлі, Київською митницею Держмитслужби було направлено запити до ДПС та отримано реєстр касових чеків та Z-звіт в електронному вигляді, а також, згідно відповіді позивача, отримано копії чеків у паперовому вигляді.

Підставою для висновку щодо заниження позивачем податкових зобов`язань (з ввізного мита, акцизного податку та ПДВ) стало те, що, на думку відповідача, відповідними касовими чеками не підтверджено реалізацію тютюнових виробів, а саме:

«Проведеним аналізом електронного реєстру розрахункових документів (чеків) встановлено, що:

протягом періоду 01.04.2020 - 30.06.2020 реалізовано тютюнових виробів (цигарок, сигарил) 48 455 800 шт. (або 242 279 блоків, або 4845, 58 коробів);

протягом періоду 01.11.2020 - 30.11.2020 - 52 976 800 шт. (або 264 884 блоків, або 5297, 68 коробів)

За результатами аналізу електронних копій митних декларацій типу ЕК 11 АА, якими завершено режим безмитної торгівлі шляхом реекспорту товарів (тютюнових виробів), які реалізовано у періоди 01.04.2020 - 30.06.2020 та 01.11.2020 - 30.11.2020, та співставлення з інформацією отриманою у Відповіді ДПС встановлено, що ТОВ «ДЬЮТІ ФРІ ПІ ДЖЕЙ ЮКРЕЙН», відповідно до митних декларацій в режимі реекспорту, відобразило більшу реалізацію тютюнових виробів ніж підтверджена касовими чеками:

- за період 01.04.2020 - 30.06.2020 на 130 400 шт.;

- за період 01.11.2020 - 30.11.2020 на 4 211 200 шт.».

З наведеного вбачається, що свої висновки відповідач робив на підставі електронного реєстру розрахункових документів (чеків), однак, в у той же час, відповідачем було встановлено, що товариство відобразило більшу реалізацію тютюнових виробів, ніж підтверджена саме касовими чеками.

Тобто, відповідачем ототожнено інформацію з електронного реєстру розрахункових документів з касовими чеками, які надавались позивачем для перевірки відповідно до листа, зареєстрованого в Київській митниці Держмитслужби від 20 травня 2021 року за вх. №19381/11, що не заперечується відповідачем.

У контексті наведеного, суд звертає увагу на те, що обставини продажу товарів в магазині безмитної торгівлі підтверджується касовими чеками, а не інформацією з електронного реєстру розрахункових документів (чеків). Дане твердження кореспондується з вимогами статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі також - Закон), згідно з якою, зокрема, встановлено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Пунктом 6 Постанови № 1089, також встановлено, що факт продажу товару підтверджується касовим або товарним чеком, про що вже зазначалось вище.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Реалізація товарів позивачем у магазині безмитної торгівлі викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі позивача. Отже первинним документом, що підтверджує реалізацію товару, в даному випадку, є саме касовий чек, а не інформація з електронного реєстру касових чеків.

Як наслідок, висновки відповідача щодо встановлення фактів продажу товарів на підставі електронного реєстру розрахункових документів (чеків), а не на підставі касових чеків, які були надані позивачем до перевірки, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Доводи відповідача про те, що електронний реєстр чеків, що зберігається в ДПС та копію якого надано відповідачу під час проведення перевірки, має містити всі дані, що були роздруковані реєстраторами розрахункових операцій в магазинах безмитної торгівлі позивача, не спростовують наведену вище правову позицію, яка ґрунтується на вимогах законодавства, з огляду на наступне.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону встановлено, що первинна реєстрація реєстраторів розрахункових операцій, які створюють контрольну стрічку в електронній формі, дозволяється з 1 грудня 2011 року після підтвердження їх відповідності за результатами перевірки щодо створення контрольної стрічки в електронній формі, здійсненої відповідно до вимог статті 13 цього Закону.

З 1 січня 2015 року дозволяється первинна реєстрація лише реєстраторів розрахункових операцій, які створюють контрольну стрічку в електронній формі, та електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг), реєстраторів розрахункових операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Дозволяється до 1 січня 2016 року використання електронних контрольно- касових апаратів, введених в експлуатацію до 1 січня 2015 року, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді та подають до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку тільки інформацію про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі, яка міститься в їх фіскальній пам`яті, і при цьому не подають електронних копій розрахункових документів.

Відповідно до статті 2 Закону, фіскальні функції - це:

а) здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довгострокове зберігання у фіскальній пам`яті реєстратора розрахункових операцій, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів;

електронний розрахунковий документ - це:

а) документ, створений реєстратором розрахункових операцій, який переведено у фіскальний режим роботи, у момент проведення розрахункової операції, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити розрахункового документа за встановленою формою;

електронна копія розрахункового документа - ідентична копія (у формі електронних даних) розрахункового документа, створеного реєстратором розрахункових операцій, яка міститься на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані, та/або створена програмним реєстратором розрахункових операцій у електронній формі, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків;

електронна копія фіскального звітного чека - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звітного чека, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.

контрольна стрічка - це:

а) копії розрахункових документів, послідовно сформованих реєстратором розрахункових операцій, що надруковані або створені в електронній формі таким реєстратором, а також копії фіскальних звітних чеків у разі створення контрольної стрічки в електронній формі;

б) електронні копії розрахункових документів, а також електронні копії фіскальних звітних чеків, які сформовані послідовно із додаванням у кожен наступний розрахунковий документ або фіскальний звітний чек хешу попереднього розрахункового документа або фіскального звітного чека та зберігаються в електронній формі програмним реєстратором розрахункових операцій під час його роботи на період відсутності зв`язку між програмним реєстратором розрахункових операцій та фіскальним сервером контролюючого органу (в режимі офлайн) до моменту передачі розрахункових документів або фіскальних звітних чеків до фіскального сервера контролюючого органу;

фіскальний сервер контролюючого органу - програмно-технічний комплекс, через який реалізується фіскальна функція та який здійснює реєстрацію програмних реєстраторів розрахункових операцій, електронних розрахункових документів, електронних фіскальних звітів та електронних фіскальних звітних чеків, збереження даних щодо проведеної розрахункової операції у системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, обробки та надання доступу до інформації про розрахункові операції, проведені з використанням програмних реєстраторів розрахункових операцій, а також інтеграцію з програмними реєстраторами розрахункових операцій через програмний інтерфейс (АРІ), розміщений у відкритому вільному доступі.

Відповідно до пункту 7 статті 3 Закону, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку.

Суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Порядок передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, по дротових або бездротових каналах зв`язку встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, на базі технології, розробленої Національним банком України, або з використанням кваліфікованого електронного підпису, кваліфікованої електронної позначки часу з дотриманням вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги» та/або інших дозволених в Україні засобів захисту інформації, передбачених законодавством. При цьому застосування удосконаленого електронного підпису та/або удосконаленої електронної печатки є достатнім для застосування в програмних реєстраторах розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 11 Розділу III Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14 червня 2016 року № 547 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 липня 2016 року за № 918/29048, вимоги щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у РРО та модемів для передачі даних затверджено наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 2012 року № 1057 «Про затвердження Вимог щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних та Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 жовтня 2012 року за № 1743/22055 (далі - Вимоги).

Цими Вимогами встановлюються критерії щодо створення контрольної стрічки в електронній формі, в тому числі:

контрольна стрічка в електронній формі (далі - КСЕФ) - копії розрахункових документів, а також копії фіскальних звітних чеків, послідовно сформованих РРО, що створені в електронній формі таким реєстратором, які зберігаються на носії контрольної стрічки у формі пакетів даних;

контрольно-звітна інформація - інформація, яку необхідно передавати до органів ДПС дротовими або бездротовими каналами зв`язку згідно з пунктом 7 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

технологія зберігання і збору даних РРО для ДПС - розроблена Національним банком технологія, погоджена ДПС. Технологія призначена для використання у системі зберігання і збору даних РРО для ДПС. Технологія дає змогу у захищеному вигляді зберігати у РРО електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, що створені РРО, виявляти ознаки знищення або підміни зазначених електронних копій, передавати ці електронні копії каналами зв`язку до Системи обліку даних РРО та визначені команди і конфігураційні дані від Системи обліку даних РРО до РРО.

Відповідно до підпункту 3.1.2 пункту 3.1 Розділу III «Вимоги до РРО, ПРРО та модемів щодо передачі даних» Вимог РРО з модемом повинен забезпечувати:

автоматичну із заданою сервером обробки інформації періодичністю передачу контрольно-звітної інформації до сервера обробки інформації за протоколом передачі інформації (для РРО з КСЕФ та ЕККР, у тому числі передачу інформації про кожен надрукований розрахунковий документ);

на запит органів ДПС передачу інформації (для РРО з КСЕФ та ЕККР, у тому числі передачу інформації про кожен надрукований розрахунковий документ);

проведення персоналізації РРО, друкування даних для підтвердження виконання процедури персоналізації;

повторну передачу контрольно-звітної інформації у разі, якщо отримане від сервера повідомлення буде містити таку вимогу;

накопичення контрольно-звітної інформації у разі неможливості передачі її через порушення зв`язку із сервером обробки інформації з будь-яких причин та автоматичну передачу накопиченої інформації до сервера обробки інформації після відновлення зв`язку.

Аналіз наведених правових вимог, у контексті досліджуваних у справі обставин, свідчить про те, що електронний реєстр чеків, що зберігається в ДПС та копію якого надано відповідачу під час проведення перевірки, має містити всі дані, що були роздруковані реєстраторами розрахункових операцій в магазинах безмитної торгівлі позивача. Наведені правові положення висувають вимоги саме щодо електронного реєстру чеків та порядку його наповнення, проте не наділяють його статусом, що дозволяє підміняти касові або товарні чеки в якості документів первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують факт реалізації товару покупцю.

Таким чином, зазначена позиція відповідача жодним чином не спростовує тієї обставини, що факт продажу товару підтверджується касовим або товарним чеком, а не їх електронним реєстром, оскільки в інакшому випадку вона б не узгоджувалась з наведеними вище вимогами Закону, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Постанови № 1089.

Так, наданими позивачем до перевірки касовими чеками, копії яких наявні у матеріалах справи, підтверджується факт реалізації тютюнових виробів за період з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року в кількості 48 586, 60 тис.шт. та за період з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року в кількості 57 188, 00 тис.шт.

Суд звертає увагу, що за час розгляду справи відповідачем не було поставлено під сумнів справжність таких чеків та повноту зазначеної у них інформації, їх відповідність критеріям, яким мають відповідати первинні документи відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Однак, як чітко вбачається з акта перевірки, відповідач не встановлював факти реалізації тютюнових виробів згідно з первинними документами - касовими чеками, а обмежився даними електронного реєстру касових чеків, отриманого від Державної податкової служби України листом від 04 червня 2021 року № 6836/5/99-00-0-05-02-05. Крім того, при обробці/трансформації інформації, отриманої від податкового органу, відповідач, скоріш за все, допустив помилки (припустимо, не переніс певну інформацію з реєстру тощо) та, одночасно не перевірив за касовими чеками інформацію щодо реалізації цигарок, що призвело до невірних висновків та складенню Акта та ППР1, ППР2, ППРЗ.

Так, в додатку 4 до акта перевірки відповідач наводить співставлення даних митних декларацій та даних зі звіту касових чеків в розрізі митних декларацій типу ЕК 11 АА (реекспорт), якими завершено режим безмитної торгівлі.

З вказаного додатку 4 до акта перевірки вбачається, що, на думку відповідача, касовими чеками не підтверджено реалізацію в магазині безмитної торгівлі позивача, наступних тютюнових виробів:

1. Сигарили Marvel Sweet Vanilla Demi - 400, 00 шт.

Реекспортна митна декларація № UA 100130/2020/700905 від 07 липня 2020 року, згідно з якою реалізовано 1 200,00 шт., а підтверджено чеками, на думку відповідача, - 800, 00 шт.

2. Davidoff Gold - 400, 00 шт.

Реекспортна митна декларація № UA 100130/2020/700905 від 07 липня 2020 року, згідно з якою реалізовано 400, 00 шт., а підтверджено чеками, на думку відповідача, - 0 шт.

3. Nero Red KS - 130 000, 00 шт.

Реекспортна митна декларація № UA 100130/2020/700905 від 07 липня 2020 року, згідно з якою реалізовано 2 000 000, 00 шт., а підтверджено чеками, на думку відповідача, - 1 870 000, 00 шт.

4. Ashima Luxury Size - 4 210 000, 00 шт.

Реекспортна митна декларація № UA 100130/2020/701801 від 08 грудня 2020 року, згідно з якою реалізовано 6 900 000, 00 шт., а підтверджено чеками, на думку відповідача, - 2 690 000, 00 шт.

Також у додатку 4 до акту перевірки вказано про реалізацію таких самих тютюнових виробів - Ashima Luxury Size. Так відповідно до попереднього рядка додатку 4 до акту перевірки, згідно з реекспортною митною декларацією №UA 100130/2020/701801 від 08 грудня 2020 року було реалізовано 3 500 000, 00 шт. та підтверджено чеками 3 500 000,00 шт.

Тобто відповідно до реекспортної митної декларації № UA 100130/2020/701801 від 08 грудня 2020 року було реалізовано всього 10 400 000,00 шт. (6 900 000,00 + 3 500 000,00), із яких, на думку відповідача, не підтверджено чеками 4 210 000, 00 шт.

5. Davidoff Gold - 600, 00 шт.

Реекспортна митна декларація № UA 100130/2020/701860 від 17 грудня 2020 року, згідно з якою реалізовано 600, 00 шт., а підтверджено чеками, на думку відповідача, - 0 шт.

6. Marlboro Red - 400, 00 шт.

Реекспортна митна декларація № UA 100130/2020/701860 від 17 грудня 2020 року, згідно з якою реалізовано 600, 00 шт., а підтверджено чеками, на думку відповідача, - 200, 00 шт.

7. Davidoff Ukr Gold Slims - 200, 00 шт.

Реекспортна митна декларація № UA 100130/2020/701860 від 17 грудня 2020 року, згідно з якою реалізовано 400, 00 шт., а підтверджено чеками, на думку відповідача, - 200, 00 шт.

Отже для спростування висновків акта перевірки, позивачу необхідно підтвердити касовими чеками реалізацію перелічених вище тютюнових виробів у повній кількості, заявленій у реекспортних деклараціях та вказаних у додатку акту перевірки.

Як вже зазначалось, з метою підтвердження наведеного, позивачем було долучено до матеріалів справи копії чеків з реалізації тютюнових виробів вказаних вище найменувань, на підставі дослідження яких судом встановлено обставини реалізації ТОВ «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» тютюнових виробів у кількості, за період з 01 квітня 2020 року по 30 червня 2020 року в кількості 48 586, 60 тис.шт. та за період з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року в кількості 57 188, 00 тис.шт.

Більше того, з метою спростування позиції відповідача щодо підтасовки позивачем долучених до матеріалів справи чеків по реалізації тютюнових виробів Nero Red KS та Ashima Luxury Size, позивачем надано суду, додатково до чеків, яких на думку відповідача, не вистачало та недостача яких вказана у додатку 4 до акту перевірки, копії усіх чеків за період, що перевірявся (другий квартал та листопад 2020 року) з продажу тютюнових виробів Nero Red KS та Ashima Luxury Size, реалізація яких відображена у реекспортних деклараціях: № UA 100130/2020/700905 від 07 липня 2020 року (Nero Red KS); № UA 100130/2020/701800 від 08 грудня 2020 року (Ashima Luxury Size); № UA 100130/2020/701801 від 08 грудня 2020 року (Ashima Luxury Size); № UA 100130/2020/701802 від 08 грудня 2020 року (Ashima Luxury Size); № UA 100130/2020/701820 від 09 грудня 2020 року (Ashima Luxury Size); № UA 100130/2020/701819 від 09 грудня 2020 року (Ashima Luxury Size); № UA 100130/2020/701822 від 09 грудня 2020 року (Ashima Luxury Size), оскільки доводи відповідача щодо підтасовки стосувались лише цих двох найменувань тютюнових виробів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

А оскільки нормативно визначено, що факт продажу товару підтверджується касовим або товарним чеком з послідовною нумерацією (у двох примірниках), у якому повинні зазначатися номер рейсу або реквізити документа, який посвідчує особу, з відміткою про проходження митного контролю, ідентифікаційний код товару і його вартість, копії яких були надані як відповідачу під час проведення перевірки, так і долучені до матеріалів даної справи і досліджені під час її розгляду, суд визнає безпідставними посилання відповідача при обґрунтуванні своєї позиції на інші докази, які, з огляду на наведене правове положення ч. 2 статті 74 КАС України, є недопустимими.

Водночас, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин у справі, суд додатково до вказаного вище вважає за необхідне надати оцінку доводам відповідача щодо удаваності здійснення реалізації тютюнових виробів.

Так, в акті перевірки митним органом у якості довідкової інформації зацитовано уривок з акта проведення перевірки з окремих питань дотримання вимог митного законодавства щодо оформлення товарів (тютюнових виробів), поміщених у митний режим безмитної торгівлі в зоні діяльності митного поста «Аеропорт «Київ» від 23 квітня 2021 року № б/н (далі також - акт проведення перевірки з окремих питань).

Між тим, зацитований відповідачем у своєму акті перевірки уривок з акта проведення перевірки з окремих питань, в контексті вимог п.п. 5, 6 Постанови № 1089, не засвідчує обставин здійснення позивачем реалізації товарів у пунктах пропуску на митному кордоні України фізичним особам, непідтверджених касовими або товарними чеками.

Відповідно, встановлені у акті проведення перевірки з окремих питань обставини не можуть підтвердити позицію відповідача про порушення ТОВ «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» вимог п.п. 5, 6 Постанови № 1089.

Більше того, відповідно до вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 (далі також - Порядок №727):

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення (пп. 2 п. 4 розділу ІІІ Порядку);

- у разі встановлення перевіркою порушень законодавства з питань державної митної справи необхідно, зокрема, зазначити невідповідність даних, які містяться в документах, поданих платником податків для здійснення митного оформлення, фактичним даним, виявленим під час перевірки, на підставі первинних документів платника податків (пп. 7 п. 4 розділу ІІІ Порядку).

Водночас, як встановлено судом вище, висновки митного органу про порушення ТОВ «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» законодавства з питань державної митної справи не грунтуються на підставі первинних документів платника податків, а своєю основою мають лише електронний реєстр розрахункових документів (чеків), отриманий від податкового органу, та дані акта проведення перевірки з окремих питань, які наведені виключно в якості довідкової інформації, чого Порядком № 727 взагалі не передбачено.

У даному контексті суд вважає безпідставними доводи відповідача, наведені ним під час розгляду справи у судовому засіданні, а саме доводи про здійснення контролюючим органом аналізу рейсів, які здійснювались в аеропорту у дні реалізації позивачем тютюнових виробів, аналізу кількості пасажирів на цих рейсах та фізичної наявності у них можливості у розрізі наведеного придбати та безпосередньо вивести літаком зазначену у чеках, наданих до перевірки позивачем, кількість придбаних тютюнових виробів тощо, оскільки такі доводи відповідача жодним чином не було відображено в акті перевірки, висновки якого і було покладено в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд відзначає, що наведені доводи відповідача є логічними та послідовними у контексті обставин, які вони обґрунтовують. Проте той факт, що вони не були покладені в основу акту перевірки позивача, нівелює зусилля митного органу по доказуванню протиправності дій позивача на етапі судового розгляду даної справи.

Аналогічно, в акті перевірки не було відображено відомостей з журналу обліку товару на складі позивача, журналу відкриття-закриття складу, відеозаписів з камер відеоспостереження аеропорту, доказів пропуску на територію аеропорту транспортних засобів з товаром для позивача, з яких можливо було б встановити обставини, на які посилався відповідач під час розгляду справи у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, оскільки наведена вище позиція не підтверджена доказами, на підставі яких було сформовано висновки акту перевірки, суд, в силу наведених процесуальних положень, вважає її необґрунтованою та безпідставною.

Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 розділу ІV Порядку № 727, залежно від фінансово-господарської діяльності платника податків та результатів перевірки до інформативних додатків до акту (довідки) документальної перевірки належать, зокрема: інші матеріали, що підтверджують наявність або відсутність фактів порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; матеріали зустрічних звірок, реєстри, в яких зазначається інформація про надіслані запити на їх проведення до інших контролюючих органів, та отримані відповіді; оригінали або завірені в установленому законодавством порядку копії документів, що підтверджують наявність або відсутність фактів порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у разі їх отримання.

Отже, якщо на думку відповідача відомості процитованого в акті перевірки уривку з акта проведення перевірки з окремих питань є доказом порушення позивачем законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, такий акт проведення перевірки з окремих питань, разом з електронним реєстром розрахункових документів (чеків), отриманим від податкового органу, мав бути долученим до акта перевірки в якості інформативного додатку.

Водночас, в додатках до акта перевірки такі документи не вказані, що додаткового до наведеного вище свідчить про необґрунтованість доводів митного органу, оскільки документально, в розрізі вимог Порядку № 727, не підтверджується дослідження відповідачем визначених такими документами обставин під час здійснення документальної невиїзної перевірки ТОВ «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн».

Таким чином, оскільки позивачем було документально підтверджено реалізацію тютюнових виробів у задекларованих ним обсягах, чим спростовано протилежні доводи митного органу, викладені в акті перевірки і які стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень.

Отже, необґрунтованими є висновки, викладені відповідачем в акті перевірки, про порушення позивачем вимог законодавства, щодо встановлення обставин дотримання якого здійснювався контрольний захід. А як наслідок, неправомірними та такими, що підлягають скасуванню у судовому порядку, є оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача, що ґрунтуються на зазначених висновках акту перевірки.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані рішення не відповідають наведеним у ч. 2 статті 2 КАС України критеріям, а тому наявні підстави для визнання їх протиправними та скасування в судовому порядку.

Згідно зі статтею 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 700, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» (03124, місто Київ, вулиця Миколи Василенка, будинок 7-А, офіси 2-14; ) до Київської митниці (03124, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 8-А; код ЄДРПОУ ВП 43997555) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Київської митниці від 27 липня 2021 року №0000016/7.8-19-02, №0000017/7.8-19-02 та №0000018/7.8-19-02.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дьюті Фрі Пі Джей Юкрейн» понесені останнім судові витрати у розмірі 22 700, 00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 листопада 2021 року.

Суддя П.В. Вовк