Справа № 300/5166/21
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. справа № 300/5166/21

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третя особа Уповноважена Верховної Ради України з прав людини Денісова Людмила Леонтіївна про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третя особа Уповноважена Верховної Ради України з прав людини Денісова Людмила Леонтіївна про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 з урахуванням заяви про зміну предмету позову мотивовані тим, що Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Івано-Франківською обласною державною адміністрацією протиправно відмовлено йому в направленні на альтернативну (невійськову) службу, а тому рішення, оформлене протоколом №2 від 18.08.2021 та розпорядження від 14.09.2021 № 350 підлягають до скасування. Як наслідок, слід зобов`язати відповідачів прийняти рішення про направлення позивача на альтернативну (невійськову) службу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після ретельного вивчення Біблії прийняв рішення стати членом Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні та прийняв водне хрещення. Після свого хрещення і до цього часу він щомісяця бере участь у проповідуванні доброї новини про Царство Бога разом з місцевою релігійною громадою Свідків Єгови. Крім цього, з 26.07.2020 Керівний Комітет Релігійної організації "Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні" призначив його на посаду священнослужителя - старійшиною (єпископом) збору. Тому, відповідно до особистих релігійних переконань його навчене по Біблії сумління не дозволяє йому користуватися зброєю та виконувати військовий обов`язок.

З огляду на це, бажаючи реалізувати своє право на альтернативну службу, замість військової, 18.08.2021 він звернувся до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації із заявою в якій пояснив свої релігійні переконання та просив направити його на проходження альтернативної (невійськової) служби. Проте Департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації рішенням, яке оформлене протоколом №2 від 18.08.2021 відмовлено в направленні на альтернативну (невійськову) службу у зв`язку з несвоєчасним поданням заяви. На підставі наведеного Івано-Франківською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження від 14.09.2021 № 350. Вважає такі рішення протиправними та такими, що обмежують його права, оскільки Конституцією України передбачено, що у разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою. Обмеження права особи на альтернативну (невійськову) службу може застосовуватися лише у разі існування передбачених Конституцією України підстав для обмеження права на свободу релігії, зокрема з метою захисту громадського порядку, здоров`я і моральності населення або права і свободи інших людей. Подання заяви про направлення на проходження альтернативної (невійськової) служби з 18 - денним пропуском жодним чином не загрожує, ані громадському порядку, ані здоров`ю і моральності населення, ані правам і свободам інших людей.

Відповідач Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" для вирішення питання про направлення на альтернативну службу громадяни, зазначені у статті 2 цього Закону, після взяття на військовий облік, але не пізніше ніж за два календарні місяці до початку встановленого законодавством періоду проведення призову на строкову військову службу, особисто подають до відповідного структурного підрозділу місцевої державної адміністрації за місцем проживання мотивовану письмову заяву. Указом Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році" від 24.02.2021 № 71/2021 періодом проведення призову на строкову військову службу визначено: у червні - липні 2021 року; у жовтні - грудні 2021 року. Позивач звернувся із заявою про зміну військової строкової служби альтернативною (невійськовою) службою до начальника управління праці департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації 18.08.2021. В свою чергу осінній призов визначено на жовтень- грудень 2021 року, тобто останнім днем звернення для направлення на альтернативну службу було 31.07.2021. Частиною 2 статті 11 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" передбачено, що підставою для відмови громадянину в направленні на альтернативну службу або звільненні від призову на військові збори є несвоєчасне подання заяви про направлення на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори. При цьому, відповідачем не відмовлялося позивачу в направленні на альтернативну (невійськову) службу. Відповідне розпорядження було винесено Івано-Франківською обласною державною адміністрацією. Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації не направляє на альтернативну (невійськову) службу, а тільки здійснює прийом заяв та оформлення документації. В статі 12 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" зазначено, що рішення про направлення громадянина на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори приймається місцевою державною адміністрацією у разі встановлення істинності релігійних переконань і видається заявникові.

Третя особа Уповноважена Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 скористалася правом на подання пояснень. Зазначила, що в частині 2 статті 35 Конституції України передбачено вичерпний перелік підстав, з яких може бути обмежене право на альтернативну (невійськову) службу, а саме: в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. У цьому переліку відсутня така підстава, як порушення особою, чиї релігійні переконання не дозволяють їй проходити строкову військову службу, строку подання відповідної заяви чи інших процедур. Аналогічні положення містяться в частині 2 статті 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними у демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Пропуск строку позивачем на подання заяви про направлення на альтернативну службу жодним чином не посягає на громадський порядок, здоров`я і моральність населення, як і на права і свободи інших людей. Така позиція неодноразово озвучувалася у рішеннях Європейського суду з прав людини, який зазначив, що незабезпечення цим особам можливості реалізувати їх право на альтернативну (невійськову) службу є втручанням в їхню свободу сповідувати свою релігію. Порядок направлення на альтернативну (невійськову) службу регламентується положеннями статті 9 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу", проте Конституція України та міжнародні договори, які відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства України, мають вищу юридичну силу, а тому право особи на альтернативну службу є абсолютним, і не може обмежуватися строком її звернення з відповідною заявою. Тому обмеження, накладене відповідачами на право ОСОБА_1 сповідувати свою релігію, є необґрунтованим.

Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 дану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Залучено Івано-Франківську обласну державну адміністрацію як співвідповідача в даній справі ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2021.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.

Згідно довідки від 09.08.2021 № 1301 ОСОБА_1 з 26.07.2020 призначений Керівним комітетом Релігійної організації "Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні" на посаду священнослужителя - старійшиною (єпископом) збору (а.с. 12).

Позивач звернувся до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації із заявою від 18.08.2021 про заміну військової строкової служби на альтернативну (невійськову) службу, оскільки його релігійні переконання унеможливлюють виконання військового обов`язку (а.с. 13).

За наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідач відмовив ОСОБА_1 в направленні на альтернативну (невійськову) службу у зв`язку з несвоєчасним поданням заяви про направлення на альтернативну службу, що підтверджується витягом з протоколу від 18.08.2021 № 2 (а.с. 14).

На підставі наведеного, Івано-Франківською обласною державною адміністрацією розпорядженням від 14.09.2021 № 350 ОСОБА_1 відмовлено у направленні на альтернативну (невійськову) службу (а.с. 48).

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

При цьому, частиною 4 статті 35 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.

Організаційно-правові засади альтернативної (невійськової) служби, якою відповідно до Конституції України має бути замінене виконання військового обов`язку, якщо його виконання суперечить релігійним переконанням громадянина визначає Закон України "Про альтернативну (невійськову) службу".

Згідно статті 1 вказаного Закону альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством.

Право на альтернативну службу мають громадяни України, якщо виконання військового обов`язку суперечить їхнім релігійним переконанням і ці громадяни належать до діючих згідно з законодавством України релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю (стаття 2 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу").

У відповідності до статті 4 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" на альтернативну службу направляються громадяни, які підлягають призову на строкову військову службу і особисто заявили про неможливість її проходження як такої, що суперечить їхнім релігійним переконанням, документально або іншим чином підтвердили істинність переконань та стосовно яких прийнято відповідні рішення.

В статті 9 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" вказано, що для вирішення питання про направлення на альтернативну службу громадяни, зазначені у статті 2 цього Закону, після взяття на військовий облік, але не пізніше ніж за два календарні місяці до початку встановленого законодавством періоду проведення призову на строкову військову службу, особисто подають до відповідного структурного підрозділу місцевої державної адміністрації за місцем проживання мотивовану письмову заяву.

Аналогічні норми зазначені в пункті 4 Положення про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.1999 №2066, відповідно до якого для вирішення питання про направлення на альтернативну службу громадянин після взяття на військовий облік, але не пізніше ніж за два календарні місяці до початку встановленого законодавством періоду призову на строкову військову службу особисто подає письмову заяву до відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації за місцем проживання. Початок проведення призову громадян на строкову військову службу встановлюється на підставі Указу Президента України.

Відповідно до п. 5 Положення № 2066 заява про направлення на альтернативну службу подається у довільній формі із зазначенням мотивів неможливості проходження строкової військової служби та підтвердженням істинності релігійних переконань громадянина. До заяви додаються документи, що підтверджують істинність його релігійних переконань, копія документа про освіту та довідка з місця роботи або навчання.

Статтями 10, 11 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" передбачено, що відповідний структурний підрозділ місцевої державної адміністрації зобов`язаний прийняти заяву про направлення на альтернативну службу або про звільнення від призову на військові збори та у письмовій формі повідомити громадянина про дату його явки на засідання відповідного структурного підрозділу місцевої державної адміністрації.

Заява про направлення на альтернативну службу розглядається відповідним структурним підрозділом місцевої державної адміністрації протягом календарного місяця після її надходження в присутності громадянина, а заява про звільнення від призову на військові збори - протягом чотирнадцяти календарних днів.

Підставою для відмови громадянину в направленні на альтернативну службу або звільненні від призову на військові збори є: несвоєчасне подання заяви про направлення на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори; відсутність підтверджень щодо істинності релігійних переконань; неявка громадянина без поважних причин за викликом до місцевої державної адміністрації для розгляду його заяви про направлення на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори.

Відмова у направленні на альтернативну службу або звільненні від призову на військові збори з інших підстав, ніж передбачені у частині третій цієї статті, забороняється.

Про відмову у направленні на альтернативну службу або звільненні від призову на військові збори відповідний структурний підрозділ місцевої державної адміністрації сповіщає громадянина у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" рішення про направлення громадянина на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори приймається місцевою державною адміністрацією у разі встановлення істинності релігійних переконань і видається заявникові.

Направлення для проходження альтернативної служби видається громадянину після проходження призовної комісії.

В частині 6 статті 15 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що строки проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу визначаються Указом Президента України. Такий указ публікується в засобах масової інформації не пізніш як за місяць до закінчення року, що передує року призову (призовів) громадян України на строкову військову службу, крім указу про призов (призови) громадян України на строкову військову службу в особливий період, який публікується не пізніш як за місяць до початку проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу.

Указом Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році" від 24.02.2021 № 71/2021 призвано на строкову військову службу громадян України чоловічої статі, які відповідають вимогам частини першої статті 15 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": 1) у квітні - червні 2021 року; 2) у жовтні - грудні 2021 року.

Таким чином, заява про направлення на альтернативну службу мала бути подана позивачем до 31.07.2021.

Згідно з частин 1, 2 статті 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

В свою чергу частиною 4 статті 3 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" передбачено, що здійснення свободи сповідувати релігію або переконання підлягає лише тим обмеженням, які необхідні для охорони громадської безпеки та порядку, життя, здоров`я і моралі, а також прав і свобод інших громадян, встановлені законом і відповідають міжнародним зобов`язанням України.

Тобто статтею 35 Конституції України та статті 3 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" визначено вичерпний перелік підстав, за яких може бути обмежено право особи на свободу світогляду і віросповідання. Така підстава, як порушення особою, чиї релігійні переконання не дозволяють їй проходити строкову військову службу, строку подання відповідної заяви чи інших процедур відсутня.

Аналогічні положення містить п. 2 ст. 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що Свідки Єгови належать до відомої християнської конфесії, що з моменту свого виникнення активно діють у багатьох країнах світу, в тому числі в усіх європейських країнах-членах Ради Європи, є релігійною групою, що дотримується принципів пацифізму, та їхнє віровчення не дозволяє її членам проходити військову службу, носити військову форму або брати в руки зброю. З іншого боку, Свідки Єгови погоджуються здійснювати альтернативну цивільну службу за умови, що вона не пов`язана з військовими організаціями ("Свідки Єгови м. Москви та інші проти Росії", від 10.06.2010, заява № 302/02, п.п. 150, 155).

У свою чергу, розглядаючи справу Свідка Єгови, засудженого у кримінальному порядку за відмову від проходження військової служби через релігійні переконання, ЄСПЛ у п. 110 рішення у справі "Баятян проти Вірменії" від 07.07.2011 року (заява № 23459/03) зауважив, що несприйняття військової служби - коли мотивом такого несприйняття є серйозний і нездоланний конфлікт між обов`язком служити в армії та переконаннями конкретної особи або її глибокими і невдаваними релігійними чи іншими поглядами - є переконанням або поглядом настільки незаперечним, серйозним, послідовним та значущим, що на нього поширюються гарантії ст. 9 Конвенції.

Отже, ЄСПЛ установлено, що право Свідків Єгови, до яких належить позивач, на відмову від проходження військової служби за релігійними переконаннями гарантовано п. 1 ст. 9 Конвенції. Незабезпечення таким особам можливості реалізувати їх право на альтернативну (невійськову) службу є втручанням у їх свободу сповідувати свою релігію.

Відповідачами жодним чином не обґрунтовується, що пропуск позивачем строку на подання заяви про направлення на альтернативну (невійськову) службу посягає на громадську безпеку і порядок, життя, здоров`я та моральність населення, як на права і свободи інших людей.

З огляду на це, обмеження, накладене відповідачами на право позивача сповідувати свою релігію, є необґрунтованим, а тому рішення, оформлене протоколом №2 від 18.08.2021 та розпорядження від 14.09.2021 № 350 в частині відмови ОСОБА_1 у направленні на альтернативну (невійськову) службу є протиправними та підлягають до скасування.

Як наслідок, оскільки судом встановлено право позивача на проходження альтернативної (невійськової) служби, з урахуванням статті 12 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу", слід зобов`язати Івано-Франківську обласну державну адміністрацію прийняти рішення про направлення ОСОБА_1 на альтернативну службу.

Підсумовуючи наведене вище, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третя особа Уповноважена Верховної Ради України з прав людини Денісова Людмила Леонтіївна про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає до задоволення.

Враховуючи приписи ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд пропорційно присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 908 грн. сплачених судових витрат.

В заяві про зміну предмету позову та залучення співвідповідача позивач вказує, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу становить 6 000 грн. Проте доказів про понесення цих судових витрат ні позивачем, ні його представником до суду не надано, а отже такі витрати не підлягають присудженню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (, вул.Леся Курбача, буд.2, м.Івано-Франківськ) оформлене протоколом №2 від 18.08.2021 в частині відмови ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у направленні на альтернативну (невійськову) службу.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Івано-Франківської обласної державну адміністрацію (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ) від 14.09.2021 № 350 в частині відмови ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у направленні на альтернативну (невійськову) службу.

Зобов`язати Івано-Франківську обласну державну адміністрацію (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ) прийняти рішення про направлення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на альтернативну (невійськову) службу.

Стягнути пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (, вул.Леся Курбача, буд.2, м.Івано-Франківськ) та Івано-Франківської обласної державної адміністрації (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.