Справа № 640/9128/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9128/21 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженого із захисту державної мови Кремінь Тараса Дмитровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Суши Мастер Україна» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженого із захисту державної мови Кремінь Тараса Дмитровича , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Суши Мастер Україна», в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженого із захисту державної мови Кременя Тараса Дмитровича щодо неухвалення одного з рішень, передбачених частиною третьою статті 55 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 «щодо недотримання вимог законодавства про державну мову в мережі Sushi Master Ukraine» від 15.02.2021, отриманої 15.02.2021, вхідний номер ВА-419 , та ознайомлення з інформацією, що міститься в ній;

- зобов`язати Уповноваженого із захисту державної мови Кремінь Т.Д. ухвалити одне з рішень, передбачених частиною третьою статті 55 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», за результатами розгляду вказаної скарги ОСОБА_1 та ознайомлення з інформацією, що міститься в ній.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач за наслідками розгляду скарги позивача не прийняв одне з рішень, передбачених частиною третьою статті 55 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», чим допустив протиправну бездіяльність.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суто формальний розгляд скарг без обов`язку приймати за результатами будь-яке з рішень, передбачених Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», не забезпечує захист прав, який можливий лише з застосуванням механізмів прямо передбачених таким Законом.

На думку апелянта, оскільки відповідачем не було прийнято жодного рішення, передбаченого вказаним Законом, відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог.

У додаткових поясненнях позивачем зазначено про те, що дискреційні повноваження не повинні використосуватись свавільно, та суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень.

Оскільки суд першої інстанції допустив тлумачення норм права (частина третя статті 55 Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної») в найменш сприятливій формі для позивача, чим допустив порушення норм права.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що оскільки відповідачем належним чином було здійснено розгляд справи, відтак доводи апелянта, викладені в його апеляційній скарзі є його припущенням.

Крім того, враховуючи відсутність належних доказів щодо відсутності відмінностей між скаргою поданою до суду та скаргою, поданою до Уповноваженого із захисту державної мови, що також свідчить про безпідставність позовних вимог.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача зі скаргою від 15.02.2021 №ВА-419 щодо недотримання вимог законодавства про державну мову в мережі Sushi Master Ukraine.

У поданій заяві позивач зазначив, що обслуговування в одному з ресторанів мережі Sushi Master Ukraine, який знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 36 (ТРЦ «Квадрат»), здійснюється російською мовою, що є порушенням статті 30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», з огляду на викладене просив довести до відома працівників мережі Sushi Master Ukraine зміст статті 30 вищевказаного Закону та забезпечити обслуговування споживачів українською мовою відповідно до указаної статті.

При цьому, у надісланій скарзі відповідачу позивач просив здійснити контроль за застосуванням державної мови на предмет дотримання вимог Закону щодо описаних у скарзі обставин суб`єктом господарювання ТОВ «Суши Мастер Україна» () та вжити всіх передбачених законом заходів для запобігання вчиненню в подальшому описаних порушень законодавства про державну мову названим товариством.

За наслідками розгляду вказаної скарги Уповноважений із захисту державної мови Кремінь Т.О. листом від 04.03.2021 №452/4.2-03/21-У повідомив позивача, про надіслання на адресу ТОВ «Суши Мастер Україна» листа з інформацією щодо норм Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та вимогою забезпечити використання працівниками та партнерами державної мови відповідно до вимог цього Закону при обслуговуванні споживачів. Також відповідач повідомив, що питання, пов`язані з порушенням права громадян на отримання державною мовою інформації та послуг у відповідних сферах суспільного життя, визначених згаданим Законом, перебувають на його постійному контролі.

Не погоджуючись з таким рішенням та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем було виконано обов`язок щодо прийняття одного з рішень, визначених частиною третьою статті 55 Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», тому підстави для задоволення позовних вимог - відсутні.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Функціонування і застосування української мови як державної у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України регулює Закон України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року №2704-VIII (далі - Закон №2704-VIII).

Згідно зі статтею 30 Закону №2704-VIII мовою обслуговування споживачів в Україні є державна мова.

Підприємства, установи та організації всіх форм власності, фізичні особи - підприємці, інші суб`єкти господарювання, що обслуговують споживачів (крім випадків, встановлених частиною третьою цієї статті), здійснюють обслуговування та надають інформацію про товари (послуги), у тому числі через інтернет-магазини та інтернет-каталоги, державною мовою. Інформація державною мовою може дублюватися іншими мовами.

На прохання клієнта його персональне обслуговування може здійснюватися також іншою мовою, прийнятною для сторін.

Суб`єкт електронної комерції, зареєстрований в Україні, під час своєї діяльності та в разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити надання всієї інформації, визначеної Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі щодо предмета електронного договору, державною мовою.

Інформація про товари та послуги на території України надається державною мовою, з урахуванням особливостей, визначених у статті 33 цього Закону.

Виробники (виконавці, продавці) в Україні всіх форм власності надають споживачам інформацію про вироби (товари), роботи чи послуги державною мовою. Така інформація може дублюватися будь-якою іншою мовою.

Інформація про вироби (товари), роботи чи послуги, зазначена у частині шостій цієї статті, доводиться до відома споживача в порядку, у спосіб та в обсязі, що визначені Законом України «Про захист прав споживачів».

В інформації про вироби (товари), роботи чи послуги, наданій державною мовою, допускається використання слів, скорочень, абревіатур та позначень англійською мовою та/або з використанням літер латинського та/або грецького алфавітів.

У разі якщо крім державної інформація про товари та послуги надається також іншими мовами, обсяг інформації про товари та послуги державною мовою не може бути меншими за обов`язковий обсяг інформації згідно з вимогами, встановленими Законом України «Про захист прав споживачів».

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що мовою обслуговування споживачів в Україні є державна мова, та на прохання клієнта його персональне обслуговування може здійснюватися також іншою мовою, прийнятною для сторін.

У свою чергу, з метою сприяння функціонуванню української мови як державної у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України діє Уповноважений із захисту державної мови (далі - Уповноважений), завданнями якого згідно статті 49 Закону №2704-VIII є: захист української мови як державної; захист права громадян України на отримання державною мовою інформації та послуг у сферах суспільного життя, визначених цим Законом, на всій території України і усунення перешкод та обмежень у користуванні державною мовою.

З метою реалізації покладених на нього завдань Уповноважений, поміж іншого розглядає скарги фізичних і юридичних осіб на дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій всіх форм власності, інших юридичних і фізичних осіб щодо дотримання вимог законодавства про державну мову.

Уповноважений здійснює свої повноваження безпосередньо. Для забезпечення виконання повноважень Уповноважений призначає представників. Представник Уповноваженого є працівником секретаріату Уповноваженого і здійснює повноваження, визначені цим Законом, за місцезнаходженням секретаріату або в іншому місці, визначеному Уповноваженим.

Статтею 54 Закону №2704-VIII визначено, що кожна особа має право звернутися до Уповноваженого, інших органів, уповноважених здійснювати захист і контроль щодо застосування державної мови, зі скаргою про порушення вимог цього Закону та щодо усунення перешкод та обмежень у користуванні державною мовою.

Частинами другою та третьою статті 54 названого Закону передбачено підстави, коли особа може оскаржити до Уповноваженого рішення, дії або бездіяльність органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій державної і комунальної форм власності, їхніх посадових і службових осіб та працівників, а також, коли особа може оскаржити до Уповноваженого рішення, дії або бездіяльність громадських об`єднань, політичних партій, інших юридичних осіб, їхніх посадових осіб та працівників.

Відповідно до частини четвертої цієї ж статті особа може звернутися до Уповноваженого з інших підстав.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 Закону №2704-VIII скарги подаються Уповноваженому протягом шести місяців з дня виявлення заявником порушення.

При цьому, порядок розгляду скарг Уповноваженим врегульовано статтею 55 Закону №2704-VIII.

Так, у скарзі має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, викладено суть скарги. Письмова скарга повинна бути підписана заявником із зазначенням дати. В електронній скарзі також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявникові може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування підпису під час надсилання електронного звернення не вимагається.

Секретаріат Уповноваженого в день надходження скарги реєструє її і подає на розгляд Уповноваженому.

Уповноважений упродовж 10 робочих днів з дня надходження скарги ознайомлюється з інформацією, що міститься в ній. За результатами ознайомлення Уповноважений може ухвалити рішення про: 1) здійснення мовної експертизи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 2) здійснення контролю за застосуванням державної мови; 3) залишення скарги без розгляду.

За результатами розгляду скарги Уповноважений повідомляє заявника про результати розгляду його скарги.

Уповноважений своїм умотивованим рішенням залишає скаргу без розгляду та повертає її заявнику, якщо: 1) на рішення, дії або бездіяльність, наведені у скарзі, не поширюється дія цього Закону; 2) скарга стосується випадків дотримання стандартів державної мови під час публічних виступів посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 3) наведені у скарзі факти вже були предметом розгляду і щодо них Уповноважений ухвалив рішення; 4) скарга щодо дотримання стандартів державної мови не містить обґрунтування; 5) фактичні обставини, зазначені у скарзі, є предметом судового розгляду щодо порушення вимог цього Закону.

Скарги, які не відповідають вимогам частини першої цієї статті, не підлягають розгляду та вирішенню.

Строк розгляду скарги становить 30 робочих днів від дня ухвалення рішення про здійснення мовної експертизи чи вжиття попередніх заходів контролю за застосуванням державної мови. Уповноважений може подовжити строк розгляду скарги, про що невідкладно повідомляє заявника, але не більше ніж на 30 робочих днів.

Рішення, дії чи бездіяльність Уповноваженого можуть бути оскаржені до суду.

Відтак, з аналізу вищевикладеного вбачається, що Уповноважений має право на здійснення державного контролю як за скаргою, форма якої відповідає вимогам частини першої статті 55 Закону №2704-VIII, так і за власною ініціативою.

Як свідчать матеріали справи, у відповідності до листа Уповноваженого від 04.03.2021 №542/4.2-03/21-У, скарга подана позивачем розглядалася з урахуванням вимог Закону №2704-VIII, оскільки в листі міститься посилання на цей Закон.

У даному випадку, Уповноважений належним чином розглянув скаргу позивача з урахуванням тієї редакції, в якій до нього надійшла згадана скарга та відповідно до частини четвертої статті 54 Закону №2704-VIII повідомив його про результати розгляду скарги.

Враховуючи прохання позивача щодо доведення до відома працівників мережі Sushi Master Ukraine зміст статті 30 Закону №2704-VIII та забезпечення обслуговування споживачів українською мовою відповідно до указаної статті, Уповноважений листом від 04.03.2021 №542/4.2-03/21-У повідомив позивача про направлення до ТОВ «Суши Мастер Україна» листа з інформацією про вимоги частини першої статті 30 Закону №2704-VIII щодо обслуговування споживачів в Україні державною мовою та з вимогою забезпечити використання працівниками та партнерами державної мови відповідно до вимог цього Закону при обслуговуванні споживачів.

Посилання позивача про протиправну бездіяльність Уповноваженого, яка полягає у неухваленні ним за наслідками розгляду його скарги одного з рішень, передбачених частиною третьою статті 55 Закону №2704-VIII, а саме рішення про: 1) здійснення мовної експертизи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 2) здійснення контролю за застосуванням державної мови; 3) залишення скарги без розгляду, колегія суддів не приймає до уваги, так як за результатами ознайомлення з інформацією, викладеною в скарзі Уповноважений може, а не зобов`язаний, ухвалити одне з вищевказаних рішень, та прийняття Уповноваженим зазначених рішень належить саме до його дискреційних повноважень.

Відповідно, у відповідача відсутній обов`язок при отриманні скарги позивача прийняти одне з рішень, визначених частиною третьою статті 55, оскільки це є його правом.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 55 Закону №2704-VIII, Уповноважений зобов`язаний повідомити заявника про результати розгляду його скарги, що і було виконано останнім.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук