Справа № 759/21797/19
Суддя: Кириленко Т. В.
Дата ухвалення: 2021-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21797/19

пр. № 2-а/759/4/21

12 серпня 2021 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києві Кириленко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора патрульної поліції в Житомирській області Вікарчука Олексія Валерійовича (10031, м. Житомир, вул. Покровська, б.96) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕАК № 1741089 від 13.11.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Свої вимоги мотивував тим, що інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Вікарчуком О.В. 13.11.2019р. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАК № 1741089.

Відповідно до змісту зазначеної постанови, позивач 13.11.2019 року о 11 годині 02 хвилин по вул. Київське шосе, 25 в м. Житомирі, керуючи транспортним засобом, проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що відеозапис, який був наданий поліцейським на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, був зроблений в іншому місці, на вулиці, що перпендикулярно примикає до вул. Київське шосе, орієнтовно на відстані 50 метрів. Також, як вказує позивач, із відеозапису неможливо ідентифікувати автомобілі, що рухаються через перехрестя.

Тому вважає, що винесена постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу запропоновано надати відзив (а.с.14).

Згідно поданого відзиву відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що після зупинки транспортного засобу інспектором було у встановленому законом порядку роз`яснено права та озвучено причини зупинки, після чого позивача було ознайомлено із відеозаписами моменту скоєння правопорушення, які додаються до відзиву (а.с. 18-20)

21.12.2019р. позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої він проти доводів відповідача заперечує, оскільки доданий відповідачем відеозапис з телефону не містить доказів ймовірного правопорушення (а.с. 23-24).

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції 13.11.2019р. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАК № 1741089 (а.с. 4).

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 13.11.2019 року об 11 годині 02 хвилин по вул. Київське шосе, 25 в м. Житомирі, керуючи транспортним засобом, проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як зазначає позивач, правил дорожнього руху він не порушував.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд, дослідивши наданий відповідачем відеозапис, погоджується із доводами позивача про неможливість ідентифікувати автомобілі, що рухаються через перехрестя, а жодних інших доказів, які б підтверджували факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП до суду не надано.

Крім того, оскаржувана постанова серії ЕАК № 1741089 від 13 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а тому наданий відеозапис не може вважатися належним доказом у справі.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б її обґрунтовували, в матеріалах справи відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному судочинстві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За наведених вище обставин у їх сукупності факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до положень ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної постанови від 13.11.2019 року серії ЕАК № 1741089.

Таким чином, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора патрульної поліції в Житомирській області Вікарчука Олексія Валерійовича (10031, м. Житомир, вул. Покровська, б.96) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1741089 від 13.11.2019 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Вікарчуком Олексієм Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя Т.В.Кириленко