Справа № 362/5933/20
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 362/5933/20 Суддя (судді) першої інстанції: Кравченко Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕАМ № 3435883 від 15.11.2020 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП та стягнути судові витрати.

Позивач в обґрунтування позову зазначив, що 15.11.2020 р. інспектор батальйону № 2 роти №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту ПП Пшонним О.П. виніс постанову серії ЕАМ № 3435883 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП, а саме, за невиконання вимог п.31.4.3.а ПДР.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено:

- скасувати постанову серії ЕАМ № 3435883 від 15.11.2020 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста,3 м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 , судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач керував транспортним засобом зі встановленими на кабіні тягача додатковими фарами вище ближнього світла та не передбаченими конструкцією транспортного засобу, чим порушив п.п.31.4.3.а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а судом першої інстанції не було надано належної оцінки даним обставинам.

За наведених обставин, відповідач стверджує, що оскаржуване судове рішення не відповідає обставинам справи, нормам чинного законодавства та наявним у справі доказам.

На адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, проте не засвідченний ЕЦП.

Учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи явку уповноважених представників до суду не забезпечили та причини неявки суду не повідомили.

За наведених обставин та керуючись положеннями ст. 313 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розгляду справи та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України вирішила розглянути дану справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.09.2020 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Кіпером М.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №950907 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 340грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Як вбачається зі змісту постанови, інспектором встановлено, що 15.11.2020 року о 21 год. 34 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектор роти № 2 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП рядовий поліції Пшонний Олександр Павлович за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н., автодорога М-05 «Київ - Одеса», 450 км. виявив автомобіль «Daf FT XF 105» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , на передній частині якого додатково встановлено зовнішні світлові прилади у кількості 4 штук, які за типом, розміщенням та кількістю не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушено пп. «а» п.31.4.3 ПДР.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючі позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача вірно кваліфіковано правопорушення, однак працівники патрульної поліції винесли постанову всупереч вимогам п. 31.5 ПДР.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно пункту 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП встановлено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Згідно частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (надалі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пункту 31.1. ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно підпункту «а» пункту 31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам (зовнішні світлові прилади): кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Закону України «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

Так, ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (надалі - ДСТУ 3649:2010) визначені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Пунктом 6.1 ДСТУ 3649:2010 встановлено вимоги до зовнішніх світлових приладів.

Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 ДСТУ 3649:2010 не дозволено змінювати розташування приладів зовнішніх світлових (далі - ПЗС), їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ.

Згідно підпункту 6.1.5 пункту 6.1 ДСТУ 3649:2010 дозволено встановлювати: дві або чотири фари дальнього світла білого кольору, дві фари ближнього світла білого кольору, дві передні протитуманні фари біло або жовтого кольору. Вимог щодо встановлення та розміщення додаткових протитуманних фар цим пунктом не вказано, лише зазначено якщо це не передбачено конструкцією транспортного засобу.

Колегія суддів звертає увагу, що з вищезазначених норм права вбачається, що на ТЗ засоби дозволяється встановлювати дві фари ближнього світла білого кольору.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що позивача притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський мав право винести постанову без складання відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої частини 1 статті 121 КУпАП, є керування транспортним засобом «Daf FT XF 105» номерний знак НОМЕР_1 , на передній частині якого додатково встановлено зовнішні світлові прилади у кількості 4 штук, які за типом, розміщенням та кількістю не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018р. №1026, портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратори та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Колегією суддів досліджено матеріали справи, в тому числі відеозапис, з якого вбачається, що на ТЗ «Daf FT XF 105» номерний знак НОМЕР_1 на верхній частині кабіни водія встановлено додатково 4 фари, які при заїзді на зважувальний пункт світилися.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист офіційного дилера «Daf» від 04.02.2021 року №4, в якому зазначено, що за номером шасі VIN: НОМЕР_2 розміщення чотирьох зовнішніх світлових приладів в середній частині даху кабіни не входять до заводської комплектації.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія судді доходить висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наданими відповідачем доказами (фото файлами, відеозаписом та лист офіційного дилера «Daf»), а твердження позивача про не встановлення додаткових фар є необґрунтованими.

З наданих фотофайлів та відеозаписів вбачається, що 15.11.2020 року, під час зважування ТЗ, позивач керував автомобілем «Daf FT XF 105» номерний знак НОМЕР_1 з додатково встановленими 4 (чотирма) зовнішніми світловими приладами. Також, на відеозаписах зафіксовано як інспектор Пшонний О.П. в присутності позивача здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач не заперечує наявність додаткових 4 фар на кабіні тягача.

З огляду на зазначене, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про скасування оскаржуваної постанови, оскільки, як вбачається з матеріалів справи позивачем порушено вимоги пп.«а» п.31.4.3 ПДР, а тому інспектором патрульної поліції правомірно прийнято оскаржувану постанову, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегією суддів встановлено, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду першої інстанції та приймаються колегією суддів у відповідній частині в якості обґрунтованих.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З аналізу матеріалів справи вбачається та норм права, колегія суддів доходить висновку, що оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняття нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 271-272, 286, 308, 310, 315, 317, 321-322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року - скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан