Справа № 640/23304/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Чаку Є.В. та Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019 року ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 14 листопада 2019 року № 3240 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО»;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням установленого строку. Також позивач зазначає, що звернувся до суду з цим позовом до проведення перевірки, складення відповідного акту та винесення податкових повідомлень-рішень. Додатково наголошує на тому, що не допускав посадових осіб Головного управління ДПС у м. Києві до перевірки. Крім того апеляційна скарга містить доводи щодо відсутності підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО».

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що наказ від 14 листопада 2019 року № 3240 видано у повній відповідності до вимог пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними й ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що Головне управління ДПС у м. Києві звернулося до ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» із запитом від 16 серпня 2019 року № 155757/10/26-15-14-02-03 про надання інформації (пояснень та її документальних підтверджень) щодо правовідносин з ТОВ «Марксвел» за червень, липень 2018 року та з ТОВ «Спец-Альянс Груп» за жовтень, грудень 2017 року.

Не отримавши відповідь на вказаний запит, відповідач видав наказ від 14 листопада 2019 року № 3240 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» зазначає, що не отримувало від Головного управління ДПС у м. Києві запит від 16 серпня 2019 року № 155757/10/26-15-14-02-03, адже він був направлення не за адресою місцезнаходження товариства, у зв`язку з чим у контролюючого органу не був підстав для видачі наказу від 14 листопада 2019 року № 3240.

Не погоджуючись із вказаним наказом, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» 22 листопада 2019 року звернулося до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО», суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління ДПС у м. Києві на час ухвалення рішення фактично реалізувало свою компетенцію на проведення перевірки та оформлення її результатів, у зв`язку з чим наказ контролюючого органу щодо призначення перевірки не є таким, що порушує права позивача.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно з наказом від 14 листопада 2019 року № 3240 позапланову виїзну перевірку ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» було призначено відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до вказаної норми права документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, направлення позивачу в установленому законом порядку письмового запиту про надання пояснень та їх документальних підтверджень є обов`язковою передумовою для прийняття наказу про призначення перевірки з підстави, визначеної пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Підставою для звернення до суду з цим позовом стало те, що відповідний запит, згідно з правовою позицію позивача, було направлено на неправильну адресу товариства, у зв`язку з чим не вручено адресату. Призначення позапланової виїзної документальної перевірки за вказаних обставин, на думку позивача, не відповідає вимогам податкового законодавства.

З огляду на предмет позову, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що для правильного вирішення цього спору першочергово належить з`ясувати, чи є розгляд позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу від 14 листопада 2019 року № 3240 належним та ефективним способом захисту прав ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» у спірних правовідносинах.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що на підставі оскаржуваного наказу Головне управління ДПС у м. Києві провело документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» з метою дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Марксвел» за червень, липень 2018 року, з ТОВ «Спец-Альянс Груп» за жовтень, грудень 2017 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2017, 2018 роки - показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємств.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт від 26 листопада 2019 року № 179/26-15-05-02-03/41078052.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 17 січня 2020 року:

- № 2 про збільшення грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» на суму 94989 грн 00 коп, в тому числі за основним платежем - 75991 грн 00 коп, за штрафними санкціями - 18998 грн 00 коп;

- № 2 про збільшення грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на суму 84711 грн 00 коп, в тому числі за основним платежем - 67769 грн 00 коп, за штрафними санкціями - 16942 грн 00коп;

- № 2 про зменшення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду;

- № 2 про застосування штрафних санкцій в сумі 510 грн 00 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2021 року у справі № 640/9654/20, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року, було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» про визнання протиправними і скасування зазначених податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до абз.абз. 1-4 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з абз. 5 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Положеннями абз. 6 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України передбачено, що відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Суд першої інстанції та відповідач посилаються на правовий висновок Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, який полягає у тому, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів вважає необхідним врахувати також правові висновки Верховного Суду, що викладені в постановах від 29 жовтня 2019 року у справі № 802/579/15-а та від 27 листопада 2019 року у справі № 160/1934/19.

Так, у вказаних судових рішення зроблено висновок про те, що наказ про призначення перевірки є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, а права позивача не можуть бути поновлені шляхом визнання протиправним такого наказу.

Отже, неможливість судового оскарження наказу про призначення перевірки Верховний Суд пов`язує не із самим лише фактом допуску представників контролюючого органу до перевірки, а й з фактом повної реалізації відповідного наказу.

У постанові від 29 жовтня 2019 року у справі № 802/579/15-а зазначено, що при вирішенні питання про належний спосіб захисту порушеного права суду в кожному конкретному випадку необхідно виходити з того, що такий захист повинен найбільш повно відповідати меті (цілі), задля досягнення якої був направлений позов. У цій справі суди встановили, що за результатами реалізації прав, що випливають із оскаржуваного наказу, податковим органом складено не лише акт перевірки, а й прийнято податкове повідомлення-рішення. Оскільки відповідачем фактично реалізовано його компетенцію на проведення позапланової виїзної перевірки та оформлення її результатів, то спірний наказ не є таким, що порушує права позивача.

Під час розгляду справи № 160/1934/19 Верховний Суд зауважив, що оспорювати правомірність рішення (наказу) про проведення перевірки платник податку може до того часу, коли перевірка не проведена. Водночас фактичне допущення інспекторів до проведення перевірки, а також оформлення результатів її проведення, не має наслідком втрату права на перевірку в судовому порядку правомірності підстав для призначення перевірки. За висновками Верховного Суду, перевірка правомірності призначення та проведення перевірки може бути здійснена судом, проте у рамках різних судових спорів: якщо перевірку не проведено - у межах спору про оскарження наказу про призначення перевірки; якщо перевірку проведено та виявлено порушення вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладений на податкові органи - у межах спору про оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення, прийнятого контролюючим органом за результатом проведеної перевірки.

Колегія суддів враховує, що проведення перевірки та складення відповідного акту (26 листопада 2019 року), а також винесення на його підставі податкових повідомлень-рішень (17 січня 2020 року) відбулися після звернення ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» до суду з чим позовом (22 листопада 2019 року).

Однак вирішальним для вирішення цієї справи є те, що на час прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції, ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» вже реалізувало своє право на оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень від 17 січня 2020 року № 2, № 2, № 2, № 2, складених на підставі акту перевірки від 26 листопада 2019 року № 179/26-15-05-02-03/41078052.

Як раніше зазначалося, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2021 року у справі № 640/9654/20, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року, у задоволенні адміністративного позову ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» було відмовлено.

Згідно з мотивувальними частинами вказаних судових рішень, в ході розгляду справи № 640/9654/20 судами були перевірені доводи ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» щодо незаконності призначення перевірки, у тому числі направлення запиту про надання пояснень та документального підтвердження за правильною адресою.

Таким чином позивачем реалізовано право на перевірку законності підстав проведення перевірки у межах спору про оскарження податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин перевірка наказу від 14 листопада 2019 року № 3240 на відповідність вимогам пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України в межах цієї справи вже не є належним та ефективним способом захисту прав ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» (адже такий наказ повністю реалізовано), а також призведе до повторної оцінки обставин та доводів, що були перевірені судом у межах справи № 640/9654/20, рішення в якій набрало законної сили.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО».

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 12 травня 2021 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БАРТО» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Є.В. Чаку

Л.Т. Черпіцька