Справа № 340/2168/21
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 340/2168/21

головуючий суддя І інстанції Момонт Г.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року в адміністративній справі №340/2168/21 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради, Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування рішення і розпорядження, визнання трудової угоди діючою, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської обласної ради, Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської обласної ради від 30.03.2021р. №74 «Про призначення директора Олександрійського психоневрологічного інтернату»;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Кіровоградської обласної ради від 06 квітня 2021 року №104-гр «Про керівника Олександрійського психоневрологічного інтернату»;

- визнати трудову угоду від 04.12.2019 р., укладену між ОСОБА_1 та Кіровоградською обласною радою, такою що діє до вирішення питання щодо керівника Олександрійського психоневрологічного інтернату в установленому порядку;

- поновити ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язків директора Олександрійського психоневрологічного інтернату з 07 квітня 2021 року;

- стягнути з Кіровоградської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на день винесення судового рішення.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської обласної ради, Департаменту соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправним, скасування рішення та розпорядження, визнання трудової угоди діючою, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що процедура призначення керівника комунального закладу соціального захисту населення має на меті дотримання публічного інтересу. Зауважено, що Олександрійський психоневрологічний інтернат перебуває в управлінні Кіровоградської обласної ради, призначення і звільнення керівника даного закладу здійснюється виключно на пленарних засіданнях обласної ради.

Департаментом соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли щодо захисту трудових відносин позивача та не пов`язані із проходженням ним публічної служби, а тому спір, з приводу якого позивач звернувся до суду є цивільно-правовим та не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Приписами п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише на ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням та звільнення з останньої.

Разом з цим, при наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі Закон № 889-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 889-VIII державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Поряд з вказаним, згідно ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби.

Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором (контрактом) у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин є рішення Кіровоградської обласної ради від 30.03.2021р. №74 «Про призначення директора Олександрійського психоневрологічного інтернату» та розпорядження голови Кіровоградської обласної ради від 06 квітня 2021 року №104-гр «Про керівника Олександрійського психоневрологічного інтернату». Окрім того, позовні вимоги стосуються визнання трудової угоди від 04.12.2019 р., укладеної між ОСОБА_1 та Кіровоградською обласною радою, такою що діє до вирішення питання щодо керівника Олександрійського психоневрологічного інтернату в установленому порядку; поновлення ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язків директора Олександрійського психоневрологічного інтернату з 07 квітня 2021 року; стягнення з Кіровоградської обласної ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на день винесення судового рішення. Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював на посаді виконувача обов`язків директора Олександрійського психоневрологічного інтернату, який за організаційно-правовою формою є комунальною організацією (установою, закладом), а не державним органом.

В свою чергу, відповідно до наявної в матеріалах справи трудової книжки позивача, останній перебуваючи на наведеній посаді не мав статусу державного службовця або службовця органу місцевого самоврядування.

Доказів наявності у позивача наведеного статусу, та як наслідок можливість віднесення трудової діяльності останнього до публічної служби, сторонами також до суду подано не було.

В свою чергу, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що зайняття керівної посади в установі, створеній органом місцевого самоврядування, не свідчить про проходження публічної служби у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Поряд з вказаним, що стосується посилань позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 817/1678/18 та постанову Верховного Суду від 26.08.2020 року № 500/2468/19, як на підставу необхідності розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх хибними, оскільки в наведених справах предметом судового розгляду було рішення конкурсної комісії, яке є обов`язковим для органу місцевого самоврядування, у спірних відносинах наявний публічний інтерес відповідної територіальної громади, у спільній власності якої перебуває такий заклад охорони здоров`я, в той час як в межах даної справи відсутня стадія конкурсної процедури.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду на підставі ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко