Справа № 713/2274/21
Суддя: ОСОКІН А. Л.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/2274/21
Провадження №2-а/713/30/21
РІШЕННЯ

іменем України

18.11.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд в складі: головуючого судді Осокін А.Л., секретаря судового засідання Поляк А., розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВГДР УПП у Чернівецькій області Татарчука Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до інспектора ВГДР УПП у Чернівецькій області Татарчука Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 13.10.2021 року постановою серії БАВ №254590 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу за порушення вимог ст. 140 ч. 1 КУпАП. В позовній заяві просила визнати протиправною та скасувати постанову в справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАВ №254590 від 13.10.2021 року за ст. 140 ч. 1 КУпАП.

Позивач до суду не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала.

Відповідач ГУНП у Чернівецькій області , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, представник надав суду відзив, в якому зазначив, що в діях позивача є склад адімінстративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, поліцейський розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою інспектора ВГДР УПП у Чернівецькій області Татарчука О.О. серії БАВ №254590 від 13.10.2021 року, позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 1020,00 гривень. Відповідно до даної постанови, позивач будучи посадовою особою філії «Вижницький райавтодор» 13.10.2021 року о 11 год. 30 хв. на автодорозі Т2601 км.61+100, порушила правила, норми стандарти щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, ямковість, вибоїни, аварійна ділянка дороги, скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 140 ч. 1 КУпАП .

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.140 ч. 1 КУпАП, суд виходить з такого.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачає наступний склад правопорушення: порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Згідно коментованої статті суб`єкт адміністративного проступку - є посадові особи.

Статтею 9 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить:

- забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

- забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

- своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

- визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів;

- термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

- виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху.

Згідно ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про автомобільні дороги", на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов`язок із забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, організації будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими державними стандартами і нормами.

Відповідно п. п. 2, 4, 9, 10, 12 ст. 11Закону України "Про автомобільні дороги", основні обов`язки органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є:

- розроблення пропозицій щодо фінансування та здійснення контролю за цільовим використанням бюджетних коштів;

- розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху;

- забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг;

- виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо- транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації;

- завчасне оповіщення користувачів автомобільних доріг про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів.

Згідно ст. 13 Закону України "Про автомобільні дороги", на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено відповідальність за:

- стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування;

- якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування;

- відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. ст. 8, 10 Закону України "Про автомобільні дороги", власником автомобільних доріг загального користування є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами - Державної служби автомобільних доріг України.

Відповідно до ч. 2 Указу Президента України N 456/2011 від 13 квітня 2011 року "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України", Державне агентство автомобільних доріг України є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року N 439 затверджено Положення про Державне агентство автомобільних доріг України.

Згідно п. 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Згідно п. 3 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, основними завданнями Укравтодору є:

- реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування (п. п. 1);

- внесення на розгляд Міністра інфраструктури пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері дорожнього господарства (п. п. 2);

- здійснення управління об`єктами державної власності (п. п. 3).

Таким чином, зазначені норми законодавства України чітко і однозначно засвідчують, що власником автомобільних доріг загального користування в Україні є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами - Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор), на який покладено всю повноту відповідальності за стан автомобільних доріг, а також обов`язок відшкодування збитків автовласникам, завданих внаслідок неякісного стану автомобільних доріг.

Судом встановлено, що Підприємство, де працює ОСОБА_1 а саме: філія " Вижницький Автодор" дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" є структурним підрозділом без права юридичної особи дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Відтак, в розумінні ч. 1 ст. 140 КУпАП, працівники філій дочірнього підприємства, а саме начальник дільниці, не є суб`єктами адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Відповідно до п. 1 ст. 6 про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, підстав для притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення до адміністративної відповідальності, де вона не є відповідальною особою, у даному випадку немає.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки скасування оскаржуваної постанови є належним і достатнім способом захисту та відновлення порушених прав позивача.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може буди розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 суддя не вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а тому у відповідності до ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ВГДР УПП у Чернівецькій області на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати.

Керуючись ст. ст. 34, 35, 40-1, 140, 247, 283, 284, 286 КУпАП, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ВГДР УПП у Чернівецькій області Татарчука Олександра Олександровича, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №254590 від 13.10.2021 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 140 ч. 1 КУпАП - скасувати, провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВГДР УПП у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Андрій ОСОКІН