Справа № 500/1556/21
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1556/21

11 листопада 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представників позивача Бакальця І.Г., Шевчука В.О.,

представника відповідача Курило Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військового комісара Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Тернопільської міської призовної комісії, командира Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представників - адвокатів Шевчука Валентина Олексійовича та ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до військового комісара Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Тернопільський обласний ТЦКСП, відповідач 1), Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Тернопільський об`єднаний міський ТЦКСП, відповідач 2), Тернопільської міської призовної комісії (відповідач 3), командира Військової частини НОМЕР_1 , (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач 4), у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати:

рішення Тернопільської міської призовної комісії, а саме протокол Тернопільської міської призовної комісії №25 від 05.11.2020, в частині призову на строкову військову службу ОСОБА_1 ;

іменний список на військову команду №65/6310 від 20.11.2020, до якої був зарахований ОСОБА_1 , що направлявся з Тернопільського обласного ТЦКСП (колишня назва ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на обласний збірний пункт для відправлення у військову частину, який був складений військовим комісаром Тернопільського обласного ТЦКСП;

- скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (нинішня назва: військовий комісар Тернопільського обласного ТЦКСП) щодо призову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , на строкову службу до Збройних Сил України у черговий осінній призов 2020 року;

- зобов`язати Тернопільську міську призовну комісію надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу на період навчання останнього в Суспільно-економічному університеті міста Пшеворськ Республіки Польща;

- зобов`язати Тернопільський об`єднаний міський ТЦКСП (колишня назва Тернопільський ОМВК), військового комісара Тернопільського обласного ТЦКСП (колишня назва військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та командира ВЧ НОМЕР_1 звільнити із строкової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , призовника чергового осіннього призову 2020 року;

- скасувати рішення командира ВЧ НОМЕР_1 про прийняття ОСОБА_1 військової присяги у ВЧ НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у 2020 році поступив на навчання до вищого навчального закладу Суспільно-економічний університет у Пшеворську Республіки Польща. Навчання починалося із 18.10.2020, у зв`язку з чим позивачу було відкрито національну візу Республіки Польща як студенту який мав прибути на навчання.

04.11.2020 ОСОБА_1 було затримано на території автовокзалу в місті Тернополі, коли той намагався сісти в автобус міжнародного сполучення і відбути на навчання, та примусово доставлено до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі Тернопільський ОМВС).

Таке затримання ОСОБА_1 представники позивача вважали незаконним, про що територіальним відділенням ДБР відкрите кримінальне провадження, відомості про яке внесено в ЄРДР 10.11.2020 за №0000058, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України. Також адвокатами позивача у порядку ст. 206 КПК України подано відповідну скаргу слідчому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, на підставі якої відкрито судове провадження у справі (№607/19328/20). Під час судового розгляду скарги адвокатів по справі №607/19328/20, на адресу слідчого судді 12.11.2020 надійшов лист за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 , де повідомлено, що на даний момент ОСОБА_1 перебуває у Тернопільському обласному військовому комісаріаті (далі Тернопільський ОВК) на підставі протоколу №25 від 05.11.2020 (про призов на строкову службу) та іменного списку від цієї ж дати. З протоколу №25 від 05.11.2020 вбачається, що ОСОБА_1 визнаний придатним та призваний на строкову службу. Відповідно до іменного списку на військову команду №65/6310 від 20.11.2020, ОСОБА_1 направлений з Тернопільського ОМВК на обласний збірний пункт для відправлення у військову частину.

Представники позивача наводять норми Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 № 352 (далі Положення №352), та зауважують, що жодної повістки позивачу чи іншого повідомлення йому про необхідність з`явлення на призовну дільницю, належним чином не вручалося. З огляду на це вважають, що всі подальші дії (направлення на проходження огляду, доставлення до медичної комісії) є незаконними.

Крім того, вказують, що позивач мав право на відстрочку від призову відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII), яка передбачає, що відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.

Також вказують, що позивач мав право на відстрочку від призову, на підставі частини восьмої статті Закону № 2232-XII на весь період навчання у вищому навчальному закладі Суспільно-економічний університет міста Пшеворськ. Незважаючи на всі подані документи призовником (позивачем), які беззаперечно свідчили про його право на відстрочку від призову на строкову військову службу, відповідачем прийнято оскаржуване рішення (оформлене протоколом) (а.с.76-81).

Ухвалою суду від 12.07.2021 залишено вказану позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків у спосіб, встановлений в ухвалі.

Ухвалою суду від 26.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 12.08.2021 продовжено на тридцять днів строк підготовчого провадження.

11.08.2021 до суду надійшов відзив на позов відповідача 1 такого змісту (а.с.115-118).

Відповідно до Указу Президента України «Про звільнення військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році» від 16.01.2020 №13/2020, на строкову військову службу призиваються придатні за станом здоров`я до військової служби громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Частина восьма статті 15 Закону 2232-ХІІ передбачає, що після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову призовники, яким надійшла повістка відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України.

Відповідно до статті 37 Закону 2232-ХІІ, у разі вибуття на строк більше трьох місяців за межі України до нового місця проживання, громадяни України, у тому числі і громадянин ОСОБА_1 зобов`язані прибути у територіальні центри комплектування та соціальної підтримки та повідомити про це орган, де вони перебувають на обліку для зняття з військового обліку, так як такі, що вибувають на строк більше трьох місяців за межі України.

Відповідач 1 вказує, що ОСОБА_1 намагався виїхати за межі України для навчання терміном більше трьох місяців, не знявшись з військового обліку, чим порушив статтю 32 Закону №2232-ХІІ та не виконав її.

Позивач підлягав призову на строкову військову службу відповідно до Указу Президента України.

ОСОБА_1 з осені 2014 року та до моменту призову його на строкову військову службу не являвся за викликом у військовий комісаріат без поважних на те причин та свідомо ухилявся від виконання конституційного обов`язку, що підтверджується матеріалами з особової справи. Усі неявки підтверджуються протоколами засідань призовних комісій, повістками, повідомленнями із сільської ради. Неодноразово працівниками військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) направлялись розпорядження щодо оповіщення ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку, про його виклик у військовий комісаріат (територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) та забезпечення його прибуття. Про необхідність з`явитися на призовну комісію ОСОБА_1 був повідомлений та ознайомлений, оскільки його мати надавала пояснення про його відсутність вдома, і звичайно ж повідомляла про це свого сина. З осені 2014 року по день призову (осінь 2020 року) позивач мав достатньо часу скористатися своїм правом щодо надання документів, які б підтверджували його право на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Працівниками військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) направлялись списки осіб, які ухиляються від виконання військового обов`язку, у тому числі і стосовно громадянина ОСОБА_1 , до органів Національної поліції, зокрема у Зборівське відділення поліції Тернопільського відділу Головного управління Національної поліції Тернопільської області, для проведення розшуку, затримання і доставки до військових комісаріаті громадян, які ухиляються від виконання військового обов`язку.

Щодо права на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти, то відповідач 1 зазначає, що відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти у навчальних закладах інших держав надається тільки при наявності міжнародного договору щодо підготовки спеціалістів в навчальному закладі.

Відповідно до норм Положення №352, якщо призовник хоче скористатися своїм правом на відстрочку від призову на строкову військову службу, незалежно від причин, він повинен надати заяву з підтверджуючими документами безпосередньо голові районної (міської) призовної комісії або через районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

ОСОБА_1 не надав жодного документу, який підтверджував би його право на відстрочку, у тому числі і міжнародного договору щодо його навчання, відповідно до частини другої статті 8, частини другої статті 9, пункту 1 частини першої статті 52 Закону України «Про освіту», пункту 1 частини першої статті 49, пункту 2 частини першої статті 52 Закону України «Про вищу освіту», в навчальному закладі іншої держави, який має відповідний рівень акредитації та освітньо-правовий статус.

Також у період перебування позивача на обласному збірному пункті та до моменту відправлення його у військову частину для проходження строкової військової служби, останній не скористався своїм правом на надання відстрочки від призову на строкову військову службу і не надав документів, які б це підтверджували, а також не звертався із відповідними заявами. Будь-яких документів, що підтверджували б право на відстрочку від призову на строкову військову службу на час прийняття рішення про призов громадянина ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного міського ТЦКСП не надходило. Із заявою щодо надання відстрочки від призову на строкову військову службу позивач не звертався.

У зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів, які б надавали призовнику право на відстрочку, 05.11.2020 рішенням Тернопільської міської призовної комісії (протокол №25) ОСОБА_1 призваний на строкову військову службу, цього ж числа відправлений в складі військової команди 65/57010 до ВЧ НОМЕР_1 для подальшого проходження строкової військової служби.

Щодо посилання представників позивача на незаконне затримання, то відповідач 1 зазначає, що згідно з ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суд Тернопільської області від 12.11.2020 у справі №607/19328/20 провадження №1- кс/607/8110/2020, громадянин ОСОБА_1 обмежений у своїх правах на законній підставі і правомірно перебував на території обласного збірного пункту та підлягав призову.

Затримання призовника ОСОБА_1 було здійснено працівниками Національної поліції в рамках розшуку призовників, які свідомо ухиляються від призову на строкову військову службу.

Стосовно скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову ОСОБА_1 на строкову службу до Збройних Сил України у черговий осінній призов 2020 року, відповідач вказує, що відповідно до пункту 196 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення №1153/2008) громадянам, які призвані районними (міськими) призовними комісіями на строкову військову службу, військовий комісар Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки своїм наказом присвоює первинні військові звання громадянам України, які призиваються на строкову військову службу. Позовна вимога щодо скасування наказу про призов громадян України на строкову військову службу є некоректною, оскільки такі накази не видаються та відсутні як у Тернопільському обласному ТЦКСП та інших територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки України.

Щодо звільнення зі строкової військової служби ОСОБА_1 , призовника чергового осіннього призову 2020 року, то зазначає, що звільнення у першу чергу має проводиться на підставі його рапорту командиру військової частини, де останній проходить строкову військову службу, із зазначенням підстав його звільнення та наданням відповідних підтверджуючих документів. Позивач не вчиняв жодних дій, щодо звільнення його з дійсної військової служби у законодавчо визначений спосіб.

З наведених підстав у задоволенні позову відповідач 1 просив відмовити.

У відзиві на позовну заяву відповідач 2 позовні вимоги також не визнав та у задоволенні позову просив відмовити (а.с.124-129). Відповідач 2 вказав, що з матеріалів особової справи призовника ОСОБА_3 встановлено, що позивач з жовтня 2014 року не з`являвся до призовної дільниці для проходження призовної комісії, а також не повідомляв жодних поважних причин неявки та не надавав підтверджуючих документів. Позивачу неодноразово направлялись повістки з викликом до призовної дільниці, але щоразу мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 повідомляла про відсутність сина вдома або перебування його у Республіці Польща. Починаючи із жовтня 2014 року, останній був включений у списки осіб, які ухиляються від виконання військового обов`язку, що передані в правоохоронні органи для проведення розшуку, затримання та доставки до військового комісаріату.

ОСОБА_1 ухилявся від призову на строкову військову службу, без поважних на те причин не з`являвся до військового комісаріату впродовж семи років, а тому 04.11.2020 був затриманий та доставлений працівниками Національної поліції до Тернопільського ОМВК.

05.11.2020 згідно з протоколом призовної комісії позивач визнаний придатним до військової служби та згідно іменного списку від 05.11.2020 на військову команду 65/ НОМЕР_3 направлений з Тернопільського ОМВК на обласний збірний пункт для відправлення у військову частину Збройних Сил України.

Відповідач 2 вказує, що із заявою до призовної комісії про надання відстрочки з підстав, передбачених статтями 17, 18 Закону №2232-ХІІ, позивач особисто не звертався. Враховуючи відсутність підтверджуючих документів, які б надавали призовнику право на відстрочку, 05.11.2020 рішенням Тернопільської міської призовної комісії ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу, а 20.11.2020 - відправлений в складі військової команди 65/6310 до ВЧ НОМЕР_1 м.Чоп Закарпатської області для подальшого проходження строкової військової служби.

Вважає, що призов ОСОБА_1 на строкову військову службу відбувся згідно з нормами чинного законодавства та на законних підставах, також відсутні підстави для його звільнення із строкової військової служби, а тому відповідач 2 просив у задоволенні позову відмовити.

31.08.2021 до суду надійшла відповідь на відзиви відповідачів (а.с.167-168). Представник позивача вказує, що до відзивів представниками відповідачів не надано жодного письмового доказу, який би підтверджував ту обставину, що стосовно ОСОБА_5 . Зборівським відділенням поліції Тернопільського відділу ГУ НП Тернопільської області була заведена розшукова справа і останній був оголошений у розшук. Щодо копій повісток про виклик ОСОБА_1 до призовної дільниці, які долучені до відзиву представника відповідача 2, то ці копії повісток викликають сумнів в їх достовірності, так як на них відсутні підписи як самого ОСОБА_1 так і його батьків, які зареєстровані і постійно проживають за вказаною адресою і яким за відсутності ОСОБА_1 , повістки повинні були б вручені під розписку.

До відзиву представником відповідача 2 долучено письмову заяву ОСОБА_6 на ім`я Зборівсько-Козівського військового комісару про те, що її син ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання і довідка про таке навчання подана військовому комісару. Дана обставина беззаперечно вказує на те, що стосовно ОСОБА_1 повинна була застосовуватись відстрочка від призову на строкову військову службу.

Щодо наявності міжнародного договору України, в рамках якого ОСОБА_1 повинен був навчатися у вищому навчальному закладі Республіки Польща, то представник позивача зазначає, що на даний час є чинною Угода про співробітництво між Міністерством освіти і науки України та Міністром національної освіти Республіки Польща від 02.07.2001. До позивача, який на момент призову навчався в закладі вищої освіти Республіки Польща, мала бути застосована відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти.

У поданих відповідачем 2 запереченнях (а.с.172-173), ще раз акцентовано увагу (з огляду на зміст відповіді) на тому, що з матеріалів особової справи призовника слідує, що його мати неодноразово відмовлялась від отримання повістки та надавала пояснення про його відсутність вдома. Але навіть за таких обставин обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України не зникає, а тому Законом №2232-ХІІ встановлено, що у разі, якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України.

Щодо права на відстрочку, то з 2014 року позивач мав достатньо часу скористатися своїм правом і надати документи, які б підтверджували його право на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Представником Тернопільського обласного ТЦКСП надані додаткові пояснення (а.с.179-184), а також представником Тернопільського об`єднаного міського ТЦКСП (а.с.186-192), у яких звернута увага на порядок надання відстрочки у разі навчання призовника.

Зокрема, відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 17 Закону №2232-ХП, відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам України призовного віку, які навчаються у навчальних закладах України.

Згідно з Положенням №352 надання відстрочки від призову для здобуття освіти проводиться на підставі довідки за формою згідно з додатком 17, яка видається закладом освіти; право на одержання призовниками відстрочки від призову повинно бути підтверджено відповідними документами, які подаються призовниками до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти у навчальних закладах інших держав надається тільки при наявності міжнародного договору щодо підготовки спеціалістів в навчальному закладі (частина дев`ята статті 17 Закону №2232-ХІІ).

У додаткових поясненнях представник позивача (а.с.198-201) зазначає, що ОСОБА_1 слід визнати таким, що здобуває вищу освіту денної форми навчання, що у свою чергу дає право на відстрочку на підставі частини восьмої статті 17 Закону №2232-ХІІ. Навчання ОСОБА_1 для здобуття вищої освіти І ступеня (бакалаврат) в Суспільно-економічному університеті міста Пшеворськ Республіки Польща, розпочалося із 01.10.2020 і з цієї дати у позивача виникло право на відстрочку від призову.

Ухвалою суду від 25.10.2021 задоволено заяву представника позивача та залишено позов без розгляду в частині позовних вимог про:

- скасування іменного списку на військову команду 65/6310 від 20.11.2020, до якої був зарахований ОСОБА_1 , що направлявся з Тернопільського обласного ТЦКСП на обласний збірний пункт для відправлення у військову частину, який був складений військовим комісаром Тернопільського обласного ТЦКСП;

- скасування рішення командира ВЧ НОМЕР_1 про прийняття ОСОБА_1 військової присяги у ВЧ НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 25.10.2021 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Предметом позову, з урахуванням ухвали суду від 25.10.2021 про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог, є такі позовні вимоги:

- визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської міської призовної комісії, а саме протоколу Тернопільської міської призовної комісії №25 від 05.11.2020, в частині призову на строкову військову службу ОСОБА_1 ;

- скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову ОСОБА_1 на строкову службу до Збройних Сил України у черговий осінній призов 2020 року;

- зобов`язання Тернопільську міську призовну комісію надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу на період його навчання у Суспільно-економічному університеті міста Пшеворськ Республіки Польща;

- зобов`язання Тернопільський об`єднаний міський ТЦКСП, військового комісара Тернопільського обласного ТЦКСП та командира ВЧ НОМЕР_1 , звільнити із строкової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 , призовника чергового осіннього призову 2020 року.

У судові засідання по розгляду справи по суті, призначені на 02.11.2021 та 11.11.2021, представник Тернопільської міської призовної комісії та командир ВЧ НОМЕР_1 (його представник), які належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду, не прибули, причини неявки суду не повідомили.

З огляду на положення статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) наведені обставини не є підставою для відкладення розгляду справи та не перешкоджають розгляду справи за відсутності таких відповідачів, а тому суд проводив розгляд справи за відсутності відповідачів Тернопільської міської призовної комісії та командира ВЧ НОМЕР_1 .

У судових засіданнях, які проводилися у цій справі, представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 у судовому засіданні 02.11.2021 у задоволенні позову просили відмовити з підстав, наведених ними у заявах по суті справи.

У судовому засіданні 02.11.2021 допитана свідок ОСОБА_4 мати позивача.

У судовому засіданні 02.11.2021 було оголошено перерву до 11.11.2021 у зв`язку з частковим задоволенням клопотання представника позивача та витребуванням додаткових доказів у справі від відповідача 2.

У судове засідання 11.11.2021 не прибув представник відповідача 1 Тернопільського обласного ТЦКСП, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд продовжив розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін (вступне слово), перевіривши доводи сторін письмовими доказами, допитавши свідка ОСОБА_4 встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Указу Президента України «Про звільнення військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році» від 16.01.2020 №13/2020, на строкову військову службу призиваються придатні за станом здоров`я до військової служби громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Розпорядженням міського голови Тернопільської міської ради «Про призов громадян України чоловічої статі м. Тернопіль на строкову військову службу у жовтні-грудні 2020 року» від 21.09.2020 №211 організовано роботу Тернопільської міської призовної комісії, затверджено її персональний склад, графік її засідань, порядок проведення заходів з організації призову громадян на строкову військову службу. Такі обставини не заперечуються сторонами.

04.11.2020 ОСОБА_1 був затриманий та доставлений працівниками Національної поліції до Тернопільського ОМВК.

05.11.2020 відповідно до протоколу засідання Тернопільської міської призовної комісії №25 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби (а.с.96), згідно з іменним списком від 05.11.2020 на військову команду 65/ НОМЕР_3 направлений з Тернопільського ОМВК на обласний збірний пункт для відправлення у військову частину (а.с.91, 98).

20.11.2020 позивач відправлений в складі військової команди 65/6310 до ВЧ НОМЕР_1 м.Чоп Закарпатської області для подальшого проходження строкової військової служби. Такі обставини підтверджуються витягом з наказу військового комісара Тернопільського обласного ТЦКСП від 20.11.2020 №12 «Про присвоєння військових звань громадянам України, які призиваються на строкову військову службу» (а.с.34). Пунктом 1 даного наказу визначено, що нижчепойменованим громадянам (далі у списку ОСОБА_1 , 1996 року народження, призваний Тернопільським ОМВК 20.11.2020), які призвані районними (міськими) призовними комісіями на строкову військову службу та у складі команд направлені до військових частин, присвоїти військове звання «солдат»: команда 65/6310, Військова частина НОМЕР_1 , станція призначення Чоп Закарпатської області, Львівської залізниці (Державна спеціальна служба транспорту України).

Позивач не погодився з призовом його на строкову військову службу, вважає, що має право на відстрочку від призову, а тому звернувся через представників до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідачів (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єктів владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягають оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

При вирішенні спору суд керується такими положеннями чинного законодавства.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України, який передбачений Основним Законом України, зокрема статтею 65 Конституції України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до Закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон №2232-ХІІ (тут і надалі в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Частинами першою, другою статті 1 цього Закону визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з частиною третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону №2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частина друга статті 2 Закону №2232-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №2232-ХІІ на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).

Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин (частина третя статті 15 Закону №2232-ХІІ).

Строки проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу визначаються Указом Президента України. Такий указ публікується в засобах масової інформації не пізніш як за місяць до закінчення року, що передує року призову (призовів) громадян України на строкову військову службу, крім указу про призов (призови) громадян України на строкову військову службу в особливий період, який публікується не пізніш як за місяць до початку проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу (частина шоста статті 15 Закону №2232-ХІІ).

Частиною восьмою статті 15 Закону №2232-ХІІ визначено, що після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову:

призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці;

у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України;

призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік;

керівники підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць.

Частиною дев`ятою статті 15 Закону №2232-ХІІ передбачено, що у ході проведення чергового призову зміна місця військового обліку громадян призовного віку не допускається, за винятком підтверджених відповідними документами випадків, які передбачають: переведення на роботу в іншу місцевість; переїзд на нове місце проживання; прийняття до закладу освіти і вибуття в іншу місцевість для продовження навчання; направлення за розподілом на роботу в іншу місцевість після закінчення закладу освіти.

У разі неявки призовника без поважних причин за викликом районного (міського) військового комісаріату на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом (частина десята статті 15 Закону №2232-ХІІ).

Поважними причинами неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений військовим комісаріатом, які підтверджені відповідними документами, визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба призовника або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (частина одинадцята статті 15 Закону №2232-ХІІ).

Відповідно до статті 16 Закону №2232-ХІІ для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії, на які покладається:

організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;

надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону;

звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку;

направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні;

направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби;

організація роботи з вивчення особистостей призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану;

направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу;

внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам України відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених цим Законом.

Рішення призовної комісії може бути оскаржено громадянином України до призовної комісії вищого рівня або до суду в порядку, передбаченому законом.

Питання відстрочки від призову на строкову військову службу регламентовано статтею 17 Закону №2232-ХІІ. Так, відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності (частина перша статті 17 Закону).

Частина восьма статі 17 Закону №2232-ХІІ визначає, що відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються:

у закладах загальної середньої освіти III ступеня та професійної (професійно-технічної) освіти з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу;

у закладах фахової передвищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття початкового рівня (короткого циклу) та першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за програмами ступеневої системи освіти;

у закладах фахової передвищої та/або вищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного ступеня освіти;

у закладах середньої або вищої духовної освіти з денною формою навчання;

в інтернатурі, аспірантурі або докторантурі з відривом або без відриву від виробництва.

Право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав (частина дев`ята статті 17 Закону №2232-ХІІ).

У випадках, не передбачених цим Законом, відстрочка від призову на строкову військову службу може бути надана призовникам згідно з рішеннями призовної комісії Автономної Республіки Крим, обласних та Київської міської призовних комісій за поданням районних (міських) призовних комісій (частина п`ятнадцята статті 17 Закону №2232-ХІІ).

Призовники, яким надано відстрочку від призову на строкову військову службу, зобов`язані щороку до 1 жовтня подавати у районні (міські) військові комісаріати документи, що підтверджують їх право на відстрочку (частина шістнадцята статті 17 Закону №2232-ХІІ).

Призовники, які втратили підстави для надання відстрочки від призову на строкову військову службу, а також особи, які не мають права на відстрочку або підстав для звільнення від призову на строкову військову службу, передбачених статтями 17 та 18 цього Закону, і не призвані з різних причин на строкову військову службу у встановлені строки, повинні бути призвані під час здійснення чергового призову (частина сімнадцята статті 17 Закону №2232-ХІІ).

Аналізуючи наведені положення Закону №2232-ХІІ, слід прийти до висновку, що громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку, зобов`язані з метою виконання військового обов`язку прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення призову на військову службу та проходити військову службу. При проведенні чергового призову призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України.

Пунктом 2 Указу Президента України «Про звільнення військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році» від 16.01.2020 №13/2020, визначено на 2020 рік такі строки проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу:

1) квітень - червень;

2) жовтень - грудень.

Згідно з пунктом 3 цього Указу визначено призвати на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу:

1) y квітні - червні 2020 року;

2) y жовтні - грудні 2020 року.

Указ набирає чинності з дня його опублікування, крім пункту 1 статті 3, який набирає чинності з 1 березня 2020 року, та пункту 2 статті 3, який набирає чинності з 1 вересня 2020 року.

Судом з матеріалів особової справи ОСОБА_1 (копію якої долучено до матеріалів адміністративної справи відповідачем 2 при наданні заяв по суті справи), наданої Тернопільським об`єднаним міським ТЦКСП встановлено таке.

Розпискою ОСОБА_4 підтверджується отримання повістки на ім`я ОСОБА_1 про явку на призов 29.05.2014 (а.с.137).

Повістку про призов на строкову військову службу ОСОБА_1 з вимогою прибути до призовної дільниці районного військового комісаріату 17.03.2015 вручити не вдалося, оскільки зі слів матері ОСОБА_1 немає вдома (а.с.131).

Повістку ОСОБА_1 про призов на строкову військову службу з вимогою прибути до призовної дільниці районного військового комісаріату 14.09.2016 вручити не вдалося. Відповідно до акта, складеного сільським головою ОСОБА_7 , секретарем сільської ради ОСОБА_8 , членом виконавчого комітету ОСОБА_9 , 12.09.2016 проводилося вручення повістки ОСОБА_1 , на момент вручення ОСОБА_1 за місцем проживання відсутній, зі слів матері ОСОБА_10 перебуває в Польщі (а.с.133-134).

Повідомлення ОСОБА_1 про наказ прибути до призовної дільниці районного військового комісаріату 09.03.2017 вручити не вдалося, повідомлена 01.03.2017 мама ОСОБА_4 , від підпису у розписці відмовилася (а.с.132).

Повістку про призов на строкову військову службу з вимогою прибути до призовної дільниці районного військового комісаріату 11.09.2018 вручити не вдалося, оскільки зі слів матері ОСОБА_1 немає вдома (а.с.131).

Відповідно до протоколів районної призовної комісії за період з 24.06.2014 по 06.10.2020 ОСОБА_1 жодного разу на комісію при весняному та осінньому призову не з`являвся, причина невідома, рішення комісій були такого змісту: з`ясувати причину неявки та викликати на призовну комісію повторно.

Зокрема, згідно з відомостями протоколу районної призовної комісії № 9 від 30.06.2020, ОСОБА_1 на комісію не з`явився, причина невідома, рішення комісії: з`ясувати причину неявки та викликати на призовну комісію повторно 07.07.2020 (а.с.140).

У протоколі районної призовної комісії № 3 від 06.10.2020, зазначено, що ОСОБА_1 на комісію не з`явився, причина невідома, рішення комісії: з`ясувати причину неявки та викликати на призовну комісію повторно 13.10.2020 (а.с.141).

28.10.2020 військовим комісаром Зборівського районного військового комісаріату направлено на адресу Зборівського відділення поліції Тернопільського відділу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області списки осіб (у яких зазначений ОСОБА_1 ), які ухиляються від виконання військового обов`язку і підлягають призову відповідно до Указу Президента України «Про черговий призов на строкову військову службу громадян України у 2020 році» (а.с.143-146).

Наведені обставини, а також показання свідка ОСОБА_10 (матері ОСОБА_1 ) підтверджують ту обставину, що позивач мав знати про необхідність прибуття до призовної комісії та виконання військового обов`язку.

Як зазначено вище, незалежно від отримання чи не отримання повістки позивач як громадянин призовного віку зобов`язаний був з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України.

Разом з тим, позивач у період з осені 2014 року по жовтень 2020 року до призовної комісії не приходив, будь-яких повідомлень, заяв про поважність причин неприбуття за викликом районного військового комісаріату на призовну комісію не подавав.

Визначаючись щодо наявності підстав для відстрочки від призову на строкову військову службу, то стаття 17 Закону №2232-ХІІ визначає можливість надання призовнику відстрочки, зокрема, для здобуття освіти. При цьому частина восьма статті 17 Закону №2232-ХІІ встановлює, категорії навчальних закладах, рівень освіти, форму навчання та інші критерії, за якими визначається право призовника на відстрочку від призову на строкову військову службу. Частина восьма статті 17 Закону №2232-ХІІ не містить вказівки на заклади освіти інших держав.

Окремо частина дев`ята статті 17 цього Закону передбачає, що право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав.

Порядок подання документів призовником для вирішення питання наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу деталізований у Положенні №352, тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Пункт 82 цього Положення визначає, що відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" відстрочка від призову на строкову військову службу надається громадянам за рішенням призовної комісії: за сімейними обставинами, за станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.

Право на одержання призовниками відстрочки від призову повинно бути підтверджено відповідними документами, які подаються призовниками до військового комісаріату.
Рішення про надання відстрочки від призову за сімейними обставинами районною призовною комісією приймається під час першого проходження призовником призовної комісії (пункт 83 Положення №352).

Відповідно до пункту 85 Положення №352 рішення про відстрочку від призову для продовження навчання приймається під час першого проходження призовником районної призовної комісії на підставі довідки (додаток 17), яка видається навчальним закладом.

Надання відстрочки від призову для продовження навчання провадиться з обов`язковим викликом призовника до районної призовної комісії. Медичний огляд призовників, придатних до військової служби, в цьому разі не проводиться. Дані про стан здоров`я таких призовників заносяться до книги протоколів засідань районної призовної комісії згідно з результатами медичного огляду під час їх приписки до призовної дільниці.

Відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти надається один раз за період навчання. Громадяни призовного віку, відраховані з навчальних закладів за власним бажанням, за невиконання навчального плану, порушення умов контракту або недисциплінованість, втрачають право на відстрочку від призову на строкову військову службу незалежно від їх повторного зарахування до того чи іншого вищого навчального закладу або поновлення у вищому навчальному закладі. Період навчання студента зазначається у довідці навчального закладу, згідно з якою районна призовна комісія надає відстрочку на конкретний термін.

Пункт 87 Положення №352 визначає, що призовники, яким надана відстрочка, зобов`язані щороку до 1 жовтня подавати військовим комісаріатам документи, що підтверджують їх право на відстрочку.

Згідно з пунктом 88 Положення №352 рішення районних призовних комісій про надання відстрочки від призову за сімейними обставинами, за станом здоров`я, для продовження навчання, у зв`язку з депутатською діяльністю та в інших випадках приймаються на підставі документів, поданих на момент призову, заносяться до протоколів засідань районної призовної комісії та облікових карток призовників із зазначенням терміну, до якого надано відстрочку, а також підстав для її надання.

Надалі щороку у вересні районні військові комісаріати перевіряють наявність документів, які підтверджують право на користування призовниками відстрочками від призову згідно із статтею 17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Про результати перевірки в розділі VI облікової картки призовника робляться відповідні позначки, скріплені підписом районного військового комісара.

Відповідно до пункту 89 Положення №352 призовники, які втратили підстави для одержання відстрочки, а також особи, які не мають права на відстрочку або підстав для звільнення від призову, передбачених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", і яких з різних причин не призвано на строкову військову службу в установлені терміни, повинні бути призвані на службу під час здійснення чергового призову до досягнення ними до дня відправлення у військові частини 25-річного віку.

Перевірюючи наявність підстав для отримання позивачем права на відстрочку та дотримання порядку її отримання, судом встановлено, що ОСОБА_1 жодного разу не звертався до військового комісаріату з відповідними документами для вирішення питання щодо надання йому відстрочки у зв`язку з навчанням. При цьому суд звертає увагу, що відповідно до наведених вище норм пунктів 82, 85 Положення №352 саме призовник подає до військового комісаріату відповідні документами, які підтверджують його право на відстрочку. Надання відстрочки від призову для продовження навчання провадиться з обов`язковим викликом призовника до районної призовної комісії, тобто за його безпосередньої участі.

У позовній заяві представники позивача наводять лише міркування стосовно того, що ОСОБА_1 має право на відстрочку від призову. Проте ні зміст позову, ні додані до нього документи не заперечують той факт, що позивач дійсно жодного разу не звертався до військового комісаріату з відповідними документами для вирішення питання щодо надання йому відстрочки у зв`язку з навчанням.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила, що її син ОСОБА_1 до військового комісаріату жодного разу не ходив, останні роки постійно перебував за кордоном у Республіці Польщі.

Також свідок ОСОБА_4 у своїх показаннях зазначила, що саме нею подавалися в кінці літа - на початку осені 2020 року документи, які підтверджують навчання ОСОБА_1 за кордоном довідку з навчального закладу та запрошення навчального закладу на навчання для оформлення візи позивачу для в`їзду до Польщі. Вказала, що інших документів, окрім цих двох не було; такі документи подавалися нею до Зборівського районного військового комісаріату разом з перекладом та її заявою.

Такі показання свідка ОСОБА_4 суд оцінює критично через те, що вони не відповідають письмовим доказам, які є в матеріалах справи. Так, до позовної заяви представниками позивача долучено запрошення Суспільно-економічного університету в Пшеворську, яке підготовлене 01.10.2020, до Генерального консульства Республіки Польщі з проханням вирішення питання про в`їздну візу до Польщі громадянину України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначено, що ОСОБА_12 пройшов позитивно процес набору та зарахування і з 01.10.2020 розпочне навчання для здобуття вищої освіти І ступеня (бакалаврат) на напрямок Управління, яке буде тривати до 30.09.2023. На рахунок закладу внесено вступний внесок та плату за навчання за перший семестр (а.с.83). Суд зазначає, по перше, таке запрошення видане лише 01.10.2020 в Республіці Польща, а тому ОСОБА_4 фізично не могла в кінці літа - на початку осені 2020 року мати таке в наявності. По друге, переклад такого запрошення з польської мови на українську зроблено лише 11.11.2020, про що свідчить засвідчувальний напис приватного нотаріуса справжності підпису перекладача, тобто такий переклад не міг бути наданий свідком до районного військового комісаріату для вирішення питання щодо відстрочки від призову ОСОБА_1 в кінці літа - на початку осені 2020 року.

Також у матеріалах справи є довідка Суспільно-економічного університету в Пшеворську від 01.10.2020 про прийняття іноземця на навчання. Відповідно до змісту цієї довідки засвідчується, що ОСОБА_12 прийнятий на термін навчання з 01.10.2020 по 30.09.2023 на стаціонарне навчання для здобуття вищої освіти І ступеня (бакалаврат) на напрямок Управління. Переклад довідки зроблений з польської мови на українську 05.11.2020, про що свідчить засвідчувальний напис приватного нотаріуса справжності підпису перекладача (а.с.85). Тобто такий документ також не міг бути наданий свідком ОСОБА_4 до військового комісаріату в кінці літа - на початку осені 2020 року.

Відтак, підстав для вирішення призовною комісією питання щодо надання відстрочки призовнику ОСОБА_1 до 04.11.2020 не було через не подання таких документів призовником ОСОБА_1 до військового комісаріату, а так само призовній комісії.

У зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів, які б надавали призовнику право на відстрочку, 05.11.2020 рішенням Тернопільської міської призовної комісії (протокол №25) ОСОБА_1 призваний на строкову військову службу, цього ж числа відправлений в складі військової команди 65/57010 до ВЧ НОМЕР_1 для подальшого проходження строкової військової служби. Отже, підстав для скасування такого рішення призовної комісії немає.

Також суд не бере до уваги посилання представників відповідача на наявність в особовій справі призовника ОСОБА_1 заяви ОСОБА_4 про надання відстрочки її сину. В дійсності у матеріалах особової справи позивача є пояснення ОСОБА_4 такого змісту: «Я, ОСОБА_10 , мама ОСОБА_1 , повідомляю Вам, що мій син навчається на денній формі навчання, довідка про навчання Вам надана. 16 березня» (так у заяві без вказівки на рік), проставлено підпис. Це пояснення адресоване військовому комісару Зборівсько-Козівського ОРВК ОСОБА_13 (а.с.136) та зберігається в особовій справі разом з повісткою про призов ОСОБА_1 на військову службу з наказом військового комісара Зборівсько-Козівського ОРВК ОСОБА_13 прибути призовнику до призовної дільниці 17.03.2015 (а.с.135-136). Свідок ОСОБА_4 дала покази стосовно цього пояснення у судовому засіданні про те, що у 2015 році ОСОБА_1 навчався в Івано-Франківському професійно-технічному училищі, така інформація доводилася нею до відома військовому комісару. Отже, зазначені докази не стосуються вирішення питання про надання відстрочки позивачу в осінній призов 2020 року.

Щодо можливості відстрочки від призову на строкову військову службу після 05.11.2020, тобто після рішення про призов ОСОБА_1 на строкову військову службу, то суд зауважує, що у спірному випадку мова йде про вступ ОСОБА_1 до навчального закладу Республіки Польща.

Відстрочка для навчання у закладах освіти інших держав передбачена лише частиною дев`ятою статті 17 Закону №2232-ХІІ, якою визначено, що право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти мають громадяни України, які навчаються у закладах освіти інших держав лише в рамках міжнародних договорів України.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 1 Угоди про співробітництво між Міністерством освіти і науки України та Міністром національної освіти Республіки Польща від 02.07.2001, на яку посилаються представники позивача, сторони направлятимуть щорічно до вищих навчальних закладів: до 2-х осіб на навчання на ступінь магістра; до 10-ти осіб на часткове/семестрове навчання; до 3-х осіб на навчання до аспірантури. Напрями навчання та кількість студентів узгоджуватимуться до кінця березня щорічно.

Таким чином, для підтвердження навчання за кордоном у рамках міжнародного договору України призовник має надати крім довідки з закордонного навчального закладу з нотаріально завіреним перекладом ще й довідку про направлення на навчання в рамках міжнародного договору.

Виходячи з умов Угоди про співробітництво між Міністерством освіти і науки України та Міністром національної освіти Республіки Польща від 02.07.2001 і долученої до позовної заяви довідки Суспільно-економічного університету в Пшеворську від 01.10.2020 про прийняття іноземця на навчання, суд зазначає, що навчання ОСОБА_1 здійснюється не в рамках Угоди про співробітництво між Міністерством освіти і науки України та Міністром національної освіти Республіки Польща від 02.07.2001, тому до спірних правовідносин частина дев`ята статті 17 Закону №2232-ХІІ не застосовується, позивач не має права на відстрочку від призову на підставі частини дев`ятої статті 17 Закону №2232-ХІІ.

Щодо того, чи має право ОСОБА_1 право на відстрочку від призову на строкову військову службу на підставі частини восьмої статті 17 Закону №2232-ХІІ, то аналізуючи норми цієї статті та пункту 85 Положення №352, суд зауважує, що їх зміст не конкретизує чи стосуються вони навчання призовника в Україні, чи за кордоном. А тому навчання призовника у вищому навчальному закладі за межами України теж може розглядатися як підстава для надання відстрочки від призову на строкову військову службу при наданні відповідної довідки з закордонного навчального закладу з нотаріально завіреним перекладом, яка міститиме усі необхідні відомості, що були передбачені для такої довідки згідно з додатком 17 Положення №352.

Проте у будь-якому випадку вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на строкову військову службу згідно зі статтею 16 Закону №2232-ХІІ належить до повноважень відповідної призовної комісії.

У цій справі судом не встановлено подання призовником ОСОБА_1 у порядку визначеному Законом №2232-ХІІ та Положенням №352 до військового комісаріату документів, які підтверджують право на відстрочку у зв`язку з навчанням, для прийняття призовною комісією за участі призовника відповідного рішення, а тому таке питання не розглядалося Тернопільською міською призовною комісією.

З огляду на таке законодавче врегулювання питання надання відстрочки від призову на строкову військову службу, вимоги до Тернопільської міської призовної комісії про зобов`язання надати відстрочку ОСОБА_1 на період його навчання у Суспільно-економічному університеті міста Пшеворськ Республіки Польща є безпідставними.

Стосовно позовної вимоги про скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову ОСОБА_1 на строкову службу до Збройних Сил України у черговий осінній призов 2020 року, то такий не видавався і його прийняття не передбачене нормами Положення №352.

Судом встановлено, що військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 видавався лише наказ від 20.11.2020 №12 «Про присвоєння військових звань громадянам України, які призиваються на строкову військову службу» (а.с.34). Згідно з пунктом 1 цього наказу ОСОБА_11 , 1996 року народження, призваному Тернопільським ОМВК 20.11.2020, присвоєно військове звання «солдат». Підстав для визнання цього наказу про присвоєння позивачу військового звання протиправним та його скасування судом не встановлено.

Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, зваживши всі аргументи та доводи сторін, суд вважає, що відповідачі, приймаючи спірні рішення, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом №2232-ХІІ. Враховуючи правомірність оскаржуваних рішень, позовна вимога ОСОБА_1 про звільнення його із строкової служби як похідна від основних задоволенню також не підлягає.

Отже, в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військового комісара Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Тернопільської міської призовної комісії, командира Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, наказу та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Військовий комісар Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Січових Стрільців, 2, ідентифікаційний код юридичної особи в );

Тернопільський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (46027, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Тролейбусна, 5, ідентифікаційний код юридичної особи в );

Тернопільська міська призовна комісія (46027, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Тролейбусна, 5);

Командир Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повний текст рішення складено та підписано 18 листопада 2021 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.