Справа № 200/9048/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року справа №200/9048/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Міронової Г.М., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі № 200/9048/21 (головуючий І інстанції Загацька Т.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення разової грошової допомоги до 5 травня,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради (далі УСЗН, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову в нарахуванні та виплаті разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язання здійснити нарахування разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути нараховану та несплачену своєчасно виплату разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.08.2021 року позов задоволений частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня 2021 року позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм матеріального права. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивачу нараховано допомогу до 5 травня у відповідності до постанови КМУ від 08.04.2021 року № 325, яка є чинною.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач має статус особи з інвалідністю ІІ групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (посвідчення серія НОМЕР_1 ).

Листом від 12.07.2021 року № М-35 відповідач повідомив, що на виконання частини 4 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу виплачено разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в сумі 3906 грн. (а.с. 12)

1 січня 1999 року набрав чинності Закон № 367-ХІV, яким статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII) доповнено частиною в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком».

За пп. «б» пп. 2 п. 20 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 107-VI) текст вказаної вище частини статті 13 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом «б» підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ Закону №107-VI, визнані неконституційними.

Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 13 Закону № 3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За пп. 5 п. 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України Рішенням від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України в пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, дійшов висновку про те, що БК України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Отже, на час виникнення спірних відносин рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 відновлено дію частини п`ятої статті 13 Закону № 3551-XII в редакції Закону № 367-ХІV, за якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно Додатку до Порядку використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою КМУ від 08.04.2021 року № 325 (далі - Постанова № 325), разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується особам з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи у розмірі 3906,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено частиною п`ятою статті 13 цього Закону.

Таким чином, на час виплати позивачу у квітні 2021 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII та Постанова № 325.

Дія наведеної вище норми Закону №3551-XII у 2021 році не зупинена, не втратила чинність, зміни до названого Закону законодавцем не вносились.

Виходячи з визначених у частині 4 статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги у 2021 році слід застосовувати не постанову №325, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Вихідним критерієм обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня є мінімальний розмір пенсії за віком.

За ч. 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким законом є закон України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно ч. 4 статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами першою - третьою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Закон №1058-IV є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

При врегулюванні спірних правовідносин щодо обрахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня застосуванню підлягає саме частина перша статті 28 Закону № 1058-IV.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі № 440/2722/20.

Таким чином, відповідач протиправно виплатив позивачу щорічну разову грошової допомоги у меншому розмірі, ніж передбачено ст.13 ч.5 Закону № 3551-XII.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня 2021 року, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня 2021 року позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2021 року у справі № 200/9048/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення разової грошової допомоги до 5 травня- залишити без змін.

Повний текст постанови складений 17 листопада 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова