Справа № 520/16877/21
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 листопада 2021 року № 520/16877/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ), Головного управління ПФУ в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна 83, 65012, )про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 344 від 28.05.2021;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу періоди перебування на інвалідності по загальному захворюванню з 22.05.1997 року по 30.06.2008 року, яка настала під час роботи в КСП "Дружба";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 25.05.2021 року.

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 344 від 28.05.2021; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу періоди перебування на інвалідності по загальному захворюванню з 22.05.1997 року по 30.06.2008 року, яка настала під час роботи в КСП "Дружба"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 25.05.2021 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач, протиправно не врахував додатковий трудовий стаж, як період з дня встановлення інвалідності до досягнення особою пенсійного віку, який зараховується до страхового стажу при обчислені розміру пенсії за віком.

10.09.2021 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження.

11.10.2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив адміністративний позов залишити без задоволення та залучити другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії приймалось зазначеним органом.

Ухвалою від 11.10.2021 залучено до участі у справі другого відповідача Головне управління ПФУ в Одеській області та розпочато спочатку розгляд справи.

ГУ ПФУ в Одеській області надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач перебував у спірний період на інвалідності по загальному захворюванню, а не спричиненому нещасним випадком або професійним захворюванням.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В період з 27.07.1983 року до 01.09.1997 року позивач працював в радгоспі «Дружба» та звільнений у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності II групи (ст. 38 КЗпП України).

З 22.05.1997 року по 30.06.2008 року позивач перебував на обліку в територіальному управлінні Пенсійного фонду України та отримував пенсію по інвалідності відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно довідки про невизнання інвалідом виданої Міжрайонною Куп`янською МСК (огляд проведено 18.06.2008 року) виплату пенсії припинено з 01.07.2008 року, що підтверджується листом Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0215- 8/79417 від 14.06.2021 року.

У зв`язку із досягненням 60 років позивач звернувся до Куп`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 344 від 28.05.2021 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому у вказаному рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж за статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років, тоді як стаж позивача складає 24 роки 10 місяців.

До страхового стажу при призначенні пенсії за віком не зараховано час перебування на інвалідності, яка настала внаслідок загального захворювання, з 22.05.1997 року по 30.06.2008 року, а саме 10 років 1 місяць та 9 днів.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, відповідно до Конституції України принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до запровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до 01.01.2004 р. Документами, які підтверджують стаж, є трудова книжка, довідки з місця роботи чи інші документи, видані відповідно до вимог законодавства. В окремих випадках, визначених законодавством, періоди роботи можуть бути підтверджені показаннями свідків.

За змістом абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом 2 частини 1 статті 24 вказаного Закону визначено, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. При переведенні особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком період з дня встановлення інвалідності до досягнення нею пенсійного віку переглядається з урахуванням набутого відпрацьованого страхового стажу, а час, протягом якого позивач не перебував у трудових відносинах, не буде враховано при призначенні пенсії за віком на загальних підставах. До страхового стажу при призначенні пенсії за віком зараховується час перебування на інвалідності у випадку, якщо ця інвалідність настала внаслідок професійного захворювання чи внаслідок трудового каліцтва. Крім того, такий період зараховується до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тобто вказана правова норма, передбачає зарахування періоду з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку (у разі, коли особа в цей період не працює), зокрема, для визначення розміру пенсії по інвалідності, однак такий період не може бути врахований при визначені пенсії за віком чи по інвалідності в розмірі пенсії за віком. Цей період зараховується до страхового стажу лише під час отримання пенсії по інвалідності як додатковий стаж.

Аналогічні за змістом норми містяться у ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якими визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також: е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що до стажу трудової діяльності включається період тимчасової непрацездатності в період роботи, а не при звільненні з роботи.

Згідно ч.4-6 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при збільшенні розміру пенсії за віком за кожний рік роботи (стаття 19) поряд з роботою враховуються також періоди, передбачені пунктами "а" - "ж" цієї статті і статтями 57-61 цього Закону. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14). При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Долученими до матеріалів справи довідками МСЕК (а.с.14-24) підтверджено, що позивачу встановлена група інвалідності за загальним захворюванням, яке не пов`язано з професійним захворюванням або нещасним випадком на виробництві та позивач звільнений з 01.09.1997 у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності ІІ групи (а.с. 9 зворотній бік)

Враховуючи те, що у позивача інвалідність настала внаслідок загального захворювання, перебування на інвалідності не зараховуватимуться до наявного страхового стажу при призначенні пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем. Відповідачем не надано доказів понесення судових витрат у даній справі.

Керуючись ст. ст. 139, 246, 255, 260-263, 292-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.