Справа № 620/11345/21
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення та дата складання повного 29.09.2021) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Семиразума Є.В. відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 27.02.2020 про закінчення виконавчого провадження №61008736.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в він якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити, з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що у відповідача не було підстав для завершення виконавчого провадження, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішення суду виконано не у повному обсязі.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2021 року та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 15.11.2021 року.

Від апелянта надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, інші сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2019 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 2; стажу роботи (служби) за період з 19 липня 1987 року по 24 вересня 1987 року в трикратному розмірі на підставі ч. 1 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; нарахування та виплати йому пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 05 липня 2017 року.

Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 2; стажу роботи (служби) за період з 19 липня 1987 року по 24 вересня 1987 року в трикратному розмірі на підставі ч. 1 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; нарахування та виплати йому пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 05 липня 2017 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 22.01.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Копії постанови про відкриття направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження боржник листом від 28.01.2020 №2500-0338-9/528, повідомив про те, що судове рішення виконано, а саме проведено перерахунок та виплату пенсії з урахуванням статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 2; стажу роботи (служби) за період з 19.07.1987 по 24.09.1987 в трикратному розмірі на підставі ч.1 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; нараховано та виплачено позивачу пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 05.07.2017.

03.02.2020 на адресу ГУ ПФУ в Чернігівській області направлено вимогу про надання до відділу підтверджуючих документів, щодо виконання рішення суду.

05.02.2020 державним виконавцем Семиразумом Є.В. складено Акт, яким встановлено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

20.02.2020 ГУ ПФУ в Чернігівській області на адресу відповідача надіслано лист №2500-0403-5/3651 з додатками на 4 арк., а саме наданий протокол призначення пенсії.

Вважаючи, що судове рішення виконано боржником в повному обсязі, останній 27.02.2020 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач, вважаючи оскаржувану постанову протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що, відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404).

Відповідно до ст.1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія (судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових-осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Згідно положень ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Згідно ч. 1 ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Частиною 3 ст. 39 Закону № 1404 встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, предметом виконання було саме зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 2; стажу роботи (служби) за період з 19.07.1987 по 24.09.1987 в трикратному розмірі на підставі ч.1 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; нарахування та виплати йому пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 20 років відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 05.07.2017.

Відповідно до наданих державному виконавцю доказів, такий перерахунок здійснено, а різницю виплачено позивачу.

Зазначенні обставини підтверджуються наданою, як до державного виконавця так і до суду копією протоколу перерахунку пенсії.

Як вбачається із змісту доводів апеляційної скарги, позивачем не заперечується, що фактично перерахунок пенсії здійснено, однак зазначається, що такий здійснено неналежним чином.

Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції зазначено, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки рішення суду, що підлягало виконанню не містить чітких розмірів пенсії, що підлягають виплаті позивачу після здійсненню перерахунку.

Відтак, порушене право позивача має розглядатись в порядку ст.383 КАСУ при оскарженні дій суб`єкта владних повноважень по виконанню рішення суду.

Крім того, протиправні, на думку позивача, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо проведення перерахунку з використанням розрахункової величини "коефіцієнту стажу для визначення розміру пенсії відповідно до ст.25, 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", замість "розміру мінімальної пенсії" мають розглядатися в порядку позовного провадження, тобто позивач має можливість застосування загального судового порядку захисту своїх прав та інтересів шляхом подання позову.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам законодавства про виконавче провадження, винесена на підставі, в межах компетенції та у спосіб, що передбачені законами України.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А.Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 15.11.2021 р.)