Справа № 280/2426/20
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/2426/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2021 р. (суддя Максименко Л.Я.) в справі № 280/2426/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 р., яке набрало законної сили 06.11.2020 р., частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у проведенні перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області № 08-02/766 від 25.02.2020, викладену у повідомленні від 13.03.2020 №0800-0220-8/9276; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на підставі поданої ОСОБА_1 27 лютого 2020 року заяви здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Кіровоградській області № 08-02/766 від 25.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

Позивачем 18.11.2020 р. отримано виконавчий лист.

Позивачем 08.02.2021 р. подано до Запорізького окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.03.2021 р. встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду у справі, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у місячний строк з дня набрання ухвалою законної сили подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у справі №280/426/19.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 р. ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 02.03.2021 р. залишена без змін.

21.05.2021 р. до Запорізького окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Запорізькій області надійшов звіт про виконання судового рішення.

ОСОБА_1 15.06.2021 р. подано до Запорізького окружного адміністративного суду клопотанням про розгляд звіту ГУ ПФУ в Запорізькій області та накладення на керівника ГУ ПФУ в Запорізькій області штрафу у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв`язку з невиконанням ГУ ПФУ рішення в частині виплати заборгованості з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 19.02.2020 р. по 30.11.2020 р. у розмірі 179 803,63 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2021 р. в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області штрафу за невиконання рішення суду по справі № 280/2426/20 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав її незаконності, постановити нове рішення про накладення на керівника ГУ ПФУ в Запорізькій області штрафу за невиконання судового рішення. Апелянт вказує, що за наслідками розгляду його клопотання судом першої інстанції прийняте рішення, яке не передбачено частиною другою статті 382 КАС України. Судом першої інстанції в ухвалі не зазначено, які дії вчинялись відповідачем до 01.04.2021 р. задля виконання рішення, не з`ясовано, чи звертався відповідач в період з 06.11.2020 р. по 31.03.2021 р. стосовно виділення коштів на виконання рішення. Вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на відсутність відповідного бюджетного фінансування та витрачання відповідачем усіх передбачених в бюджеті Пенсійного фонду коштів, адже на наведено нормативно-правового акту, яким керувався відповідач при визначенні кола осіб, яким здійснювалась виплата коштів. Судом першої інстанції не з`ясовано бюджету Пенсійного фонду України, а також питання, чи передбачено в ньому видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями по Запорізькій області, як й не з`ясовано питання загальної суми виплачених коштів відповідно до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, які надійшли до відповідача за вказаний період.

Оскільки відповідачем не доведено відсутності бюджетного фінансування, вважає неможливим застосування до цих правовідносин правової позиції Верховного Суду, на яку послався суд першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у наданому відповідачем звіті на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.10.2020 у справі №280/2426/20 зазначено, що відповідачем 24.11.2020 здійснено перерахунок пенсії з 19.02.2020 по 30.11.2020 та донараховано 179 803,63 грн. З 01.12.2020 щомісячне довічне грошове утримання виплачується відповідно до вимог судового рішення. Вказані обставини підтверджуються долученими до справи копіями протоколу індивідуального перерахунку, Списком 1 на зарахування пенсій та грошової допомоги тощо, проте, заборгованість по нарахованому довічному грошовому утриманню за період з 19.02.2020 не виплачено і це не заперечується відповідачем.

Врахувавши, що виплата пенсії пенсіонерам з 01 квітня 2021 року здійснюються Пенсійним фондом України, з 01 квітня 2021 року до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області належить лише призначення, перерахунок та нарахування пенсії, виплата пенсії, а також заборгованості по ній з 01 квітня 2021 року є компетенцією Пенсійного фонду України, а також що Пенсійним фондом України листом № 2800-04-5/30473 від 25.06.2021 (копія долучена до пояснень) повідомлено Міністерство соціальної політики України, що станом на 23.06.2021 на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що надійшли до боржників у порядку черговості, профінансовано 360,0 млн.грн., або 100% обсягу видатків, передбачених у бюджеті Пенсійного Фонду України на 2021 рік, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 року №126, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, з урахуванням витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсійних виплат, звернення Пенсійного фонду України до Міністерства соціальної політики України з питання збільшення асигнувань з державного бюджету (бюджетна програма за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами та дефіциту коштів Пенсійного фонду») на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду у 2021 році та повторно ініціювати відкриття для Пенсійного фонду України окремої бюджетної програми «Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», суд першої інстанції дійшов висновку, що невиплата позивачу заборгованості за судовим рішенням відбулась через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що за своїм змістом накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду, за результатами розгляду звіту про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, із врахуванням залежності здійснення виплати пенсії позивачу від виділення необхідних коштів із Державного бюджету.

Зважаючи, що на момент складання звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідачем частково виконано судове рішення, а саме здійснено перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання, рішення внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною программою, суд першої інстанції вказав про відсутність підстав стверджувати про умисне невиконання пенсійним органом зобов`язань перед позивачем, з огляду на наявні наміри Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити належні позивачу виплати, тому дійшов висновку про відсутність в діях керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ознак вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення як умови притягнення особи до відповідальності за ст. 382 КАС України.

Суд визнає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами першою та другою статті 382 КАС України, яка регулює питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Головним управлінням Пенсійного фонду в Запорізькій області на виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду в цій справі від 02.03.2021 р. про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 06.10.2020 р. про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на підставі поданої ОСОБА_1 27 лютого 2020 року заяви здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Кіровоградській області № 08-02/766 від 25.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року, 21.05.2021 р. подано звіт про виконання цього судового рішення, в якому вказано, що на виконання зазначеного рішення ОСОБА_1 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

До звіту відповідачем додано копію рішення про перерахунок від 23.11.2020 р., протокол індивідуального перерахунку від 24.11.2020 р., а також витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до якого це судове рішення внесено до цього реєстру .

Таким чином, відповідачем виконане рішення суду першої інстанції в частині перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Фактично позивач просить накласти на керівника позивача штраф відповідно до частини другої статті 382 КАС України через невиплату на виконання судового рішення повної перерахованої суми щомісячного довічного грошового утримання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», яка набрало законної сили 01.04.2021 р., затверджено Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку (далі Порядок № 1279), а також доручено Пенсійному фонду України до 1 квітня 2021 р. провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Пунктом 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280, (в редакції постанови №1279), Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Таким чином, виплата пенсії пенсіонерам з 01 квітня 2021 року здійснюється лише Пенсійним фондом України, а до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області належить лише призначення, перерахунок та нарахування пенсії.

Відповідно, є правильним зазначення судом першої інстанції, що виплата пенсії, а також заборгованості по ній, з 01 квітня 2021 року є компетенцією Пенсійного фонду України.

Таким чином, фактично керівник відповідача може бути притягнутий до відповідальності за частиною другою статті 382 КАС України тільки за невиконання рішення в частині виплати повної суми перерахованого щомісячного довічного грошового утримання в період з дати набрання судовим рішенням законної сили по 31.03.2021 р.

Разом з тим, суд зазначає, що підставою такої міри відповідальності може бути встановлення факту умисного невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду, за результатами розгляду звіту про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту.

В цьому випадку судом не встановлено факту умисного невиконання судового рішення.

При цьому є правильним висновок суду першої інстанції, що невиконання судового рішення в певній частині пов`язано саме з відсутністю відповідних бюджетних асигнувань.

Верховним Судом України в постанові від 26.11.2020 р. у справі № 361/2109/17 зроблений правовий висновок, що лише сам факт невиконання рішення суду не може бути підставою для юридичної відповідальності у вигляді штрафу, за відсутності доказів недобросовісної поведінки особи, відповідальної за виконання рішення суду.

Враховуючи, що на момент складання звіту відповідачем частково виконано судове рішення, здійснено перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання, рішення внесено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідачем надано докази, які підтверджують прийняття відповідачем заходів щодо виконання судового рішення, а також залежність здійснення виплати утримання позивачу від виділення необхідних коштів із Державного бюджету, суд доходить висновку про відсутність підстав вважати поведінку відповідача недобросовісною у питанні виконання судового рішення,

Тому суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, до відповідальності у вигляді штрафу.

Доводи апелянта про не з`ясування судом першої інстанції, які дії вчинялись відповідачем до 01.04.2021 р. задля виконання рішення, чи звертався відповідач в період з 06.11.2020 р. по 31.03.2021 р. стосовно виділення коштів на виконання рішення, про необґрунтованість посилання суду першої інстанції на відсутність відповідного бюджетного фінансування та витрачання відповідачем усіх передбачених в бюджеті Пенсійного фонду коштів суд визнає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав саме для накладення на керівника відповідача штрафу.

Стосовно посилання на не з`ясування бюджету Пенсійного фонду України, а також питання, чи передбачено в ньому видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями по Запорізькій області, не з`ясування питання загальної суми виплачених коштів відповідно до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, які надійшли до відповідача за вказаний період, також є незмістовними, враховуючи доведеність відсутності у відповідача в зазначеному вище періоді достатнього бюджетного фінансування на виплату заборгованості за усіма судовими рішеннями.

Щодо зазначення апелянтом, що за наслідками розгляду його клопотання судом першої інстанції прийняте рішення, яке не передбачено частиною другою статті 382 КАС України, суд вказує на таке.

Частинами другою четвертою статті 328 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Таким чином, питання накладення штрафу вирішується саме за клопотанням позивача або ініціативою суду.

У разі відсутності підстав для накладення штрафу суд не може прийняті іншого рішення, ніж відмовити у задоволенні клопотання.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу жодним чином не відновить прав позивача на виконання судового рішення.

Метою застосування штрафу приведеною нормою процесуального кодексу є, зокрема, спонукання суб`єкта владних повноважень виконати судове рішення. В цьому випадку, як зазначено вище, у відповідача з 01.04.2021 р. відсутні повноваження на виплату пенсії (в цьому випадку - щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці), тому накладення на керівника саме відповідача штрафу жодним чином не сприятиме повному виконанню рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2021 р. в справі № 280/2426/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28.07.2021 р. в справі № 280/2426/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 15.11.2021 р. та відповідно до ч. 2 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 15.11.2021 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко