Справа № 640/3623/21
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3623/21 Головуючий у 1-й інстанції: Шейко Т.І.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 2600-0402-8/23209 від 26.02.2020 про припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 протиправним;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 2600-0402-8/23209 від 26.02.2020 про припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відновити пенсійні виплати ОСОБА_1 , які призначені в листопаді 2019 року

із застосуванням положень постанови КМ України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 543 від 26.06.2019 з 29.02.2020.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві недоотримані пенсійні виплати ОСОБА_1 , які призначені в листопаді 2019 року, виплатити з застосуванням положень постанови КМ України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 543 від 26.06.2019 з 29.02.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 13.11.2019 щодо перерахунку пенсії, а також надав посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 від 21.12.2011. На підставі наданих документів заявнику здійснено перерахунок пенсії з 13.11.2019.

Проте, листом управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 01-08/797 від 20.02.2020 зазначено, що в червні 2012 року до управління надійшов витяг з протоколу засідання комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції Міністерства соціальної політики від 29.05.2012 № 47, в якому зазначено факт відсутності виконання робіт громадянином ОСОБА_2 у зоні відчуження та безпідставність видачі посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 2, що в свою чергу передбачає зняття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та вилучення посвідчення.

З огляду на зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві матеріали пенсійної справи приведено у відповідність до норм чинного законодавства, оскільки громадянин ОСОБА_2 попередньо надав документи, які не відповідають дійсності, через що виникла переплата в розмірі 24 852, 90 грн. за період з 13.11.2019 по 29.02.2020.

Листом № 2600-0402-8/84834 від 26.06.2020 громадянина ОСОБА_1 повідомлено, що у зв`язку з наданням недостовірних документів, у нього виникла переплата за період з 13.11.2019 по 29.02.2020 в розмірі 24 852, 90 грн.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки порушень прав чи свобод позивача в контексті спірних відносин не встановлено. Зокрема, суд першої інстанції наголосив на тому, що позивач немає підстав для призначення та виплати пенсії по інвалідності у зв`язку з позбавленням останнього статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та вилучення пенсійного посвідчення. При цьому, позивач не подав встановлених законом документів, яким поновлено його статус як особи з інвалідністю внаслідок війни та не звернувся до пенсійного органу із відповідною заявою про поновлення виплати пенсії із застосуванням положень постанови КМ України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 543 від 26.06.2019.,

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що рішення пенсійного органу є протиправним, оскільки відсутні підстави, визначенні статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

- пенсія за віком;

- пенсія по інвалідності;

- пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписи статті 10 Закону № 1058-IV передбачають право вибору пенсійних виплат особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону № 1058 особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, для осіб з інвалідністю II та III груп від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років.

На підставі частини 1 статті 33 Закону № 1058 пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону (частина 2 статті 33 Закону №1058).

Статтею 45 Закону № 1058 визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

Згідно із пунктами 5.1, 5.6 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затверджене наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17.05.2006 № 187, рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно.

У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії воно на підставі рішення Комісії підлягає вилученню.

Як було встановлено судом першої інстанції, листом управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 01-08/797 від 20.02.2020 громадянина ОСОБА_1 позбавлено статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та вилучено посвідчення інваліда війни серії НОМЕР_1 від 21.12.2011.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для призначення та виплати позивачу пенсії по інвалідності.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 543 від 26.06.2019 (далі - Постанова № 543) внесено зміни в абзац другий пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій», а саме: цифри « 285», « 255» і « 225» замінено відповідно цифрами « 650», « 525» і « 360».

Разом з тим, оскільки позивача позбавлено статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та вилучено посвідчення інваліда війни, колегія суддів приходить до висновку, що останній позбавлений права на пенсійні виплати, передбачені Постановою № 543.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивач не звертався із відповідною заявою про поновлення виплати пенсій з урахуванням Постанови № 543 з додаванням належних документів, які засвідчують поновлення його статусу як особи з інвалідністю внаслідок війни, до пенсійного органу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2021 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.