Справа № 280/359/21
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 280/359/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року

у справі № 280/359/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах;

скасувати рішення відповідача №57 від 30.10.2020;

зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пп. 3, п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 28.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.10.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізький області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 3, п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», утім, відповідач безпідставно відмовив у такому призначенні, мотивуючи це відсутністю необхідного пільгового стажу, чим порушив право позивача на соціальний захист.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах та скасовано Рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізький області № 57 від 30.10.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 28.10.2020 з зарахуванням періодів його роботи з 28.01.1986 по 07.01.1991, з 01.08.2002 по 30.06.2005 до пільгового стажу відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Скаржник зазначає, що згідно із наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, пільговий стаж позивача є недостатнім для призначення бажаної пенсії. Періоди трудової діяльності з 28.01.1986 по 07.01.1991, з 01.08.2002 по 30.06.2005 не можуть бути зараховані до пільгового стажу позивача, адже у цей період він працював на посаді механізатора, яка не відноситься до посад, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах й відсутні відомості про сплату страхових внесків відповідно.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач, досягнувши 55 років, 28.10.2020 звернувся з письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 3, п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №57 від 30.10.2020 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Встановлені обставини свідчать, що відповідачем зараховано до стажу роботи позивача період роботи на посаді тракториста-машиніста з 25.07.1983 по 31.08.1983, з 01.10.1983 по 05.11.1983 та з 08.01.1991 по 01.08.2002 в СПК «Юльєвка», з 02.08.2002 по 17.01.2004, 01.02.2004 по 25.02.2004, з 01.03.2004 по 18.03.2004, з 01.04.2004 по 09.05.2004, 01.06.2004 по 28.06.2004 в ТОВ «ОРІС - НИВА»

Водночас, до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи:

з 28.01.1986 по 07.01.1991 на посаді механізатора з посиланням на те, що така посада не відноситься до переліку посад, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах;

з 01.08.2002 по 30.06.2005, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків.

Вважаючи відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що періоди роботи позивача з 28.01.1986 по 07.01.1991, з 01.08.2002 по 30.06.2005 підтверджені записами його трудової книжки. При цьому суд, з посиланням на правову позицію Верхового Суду від 27.02.2018 у справі № 681/813/17 визнав необґрунтованими доводи органу Пенсійного фонду щодо не віднесення посади механізатора до переліку посад, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також зазначив, що позивач не може бути позбавлений права на справедливий захист з боку держави, що стосується питань нарахування/призначення пенсії та нести ті чи інші негативні наслідки у разі невиконання його роботодавцем обов`язку з нарахування страхових внесків.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Аналогічні за змістом норми наведені у пп. 3, п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.

У пункті 1 роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства", яке було надане до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який є чинним у незмінній редакції, зазначено, що до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 20.02.2020 у справі №607/14316/16-а та від 12.12.2019 у справі № 674/1579/16-а.

Досліджуючи наявні у справі документи, суд першої інстанції правильно встановив, що періоди роботи позивача з 28.01.1986 по 07.01.1991 на посаді механізатора 3-го класу у Відгодівельному радгоспі «Запорізький» підтверджуються належними записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .

Враховуючи також довідки Новоалександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про заробітну плату для обчислення пенсії за вказаний вище період, суд вважає, що в спірному випадку робота позивача на посаді механізатора безпосередньо пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції - продукції рослинництва і тваринництва, а специфіка її виконання вимагає постійної зайнятості на машинах-тракторах та їх ремонту і обслуговування.

Суд апеляційної інстанції вважає прийнятним застосування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.02.2018 у справі №681/813/17, що термін "механізатор" є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Також вказано, що відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986 №016, введеного в дію з 01.01.1987 та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, чинного на теперішній час, професії "механізатор" відсутня, а міститься професійна назва роботи тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва.

Виходячи з вищевикладеного, є вірним висновок суд першої інстанції, що період роботи позивача з 28.01.1986 по 07.01.1991 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду трудової діяльності з 01.08.2002 по 30.06.2005 у зв`язку з несплатою у вказаний період страхових внесків судом апеляційної інстанції також не приймається, оскільки заборгованість відповідного підприємства перед Пенсійним фондом України по страховим внескам не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи позивача до пільгового стажу, позаяк відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа.

Таким чином, невиконання ТОВ «Оріс-Нива» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України не є підставою для позбавлення позивача соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а.

За встановлених у справі обставин в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року у справі № 280/359/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко