Справа № 360/1020/20
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року справа №360/1020/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання Мирошниченко О.Л.,

за участю: представників відповідача - Олійника М.А., Кім В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 8 липня 2021 року у справі № 360/1020/20 (головуючий І інстанції Шембелян В.С., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичаснського міського управління Головного управління ДСНС України в Луганській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Начальник відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління Головного управління ДСНС України в Луганській області полковник служби цивільного захисту Тимченко С.В. (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі ГУДСНС в Луганській області відповідач), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив:

- визнати протиправними дії при проведені службового розслідування від 18.02.2020 року ГУДСНС у Луганський області за фактом проведення перевірок об`єктів з масовим перебуванням людей відділом запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області;

- визнати протиправним, та скасувати наказ № 56-НО від 21.02.2020 року «Про втрату чинності матеріалів перевірок» ГУДСНС у Луганський області;

- стягнути відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн. (т.3 а.с.206-224).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ № 56-НО від 21.02.2020 року «Про втрату чинності матеріалів перевірок» Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганський області; стягнуто з відповідача на користь позивача суму відшкодування моральної шкоди, що завдана протиправним застосуванням до нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани та суворої догани на підставі наказів ГУДСНС у Луганській області від 25 лютого 2020 року № 61, від 15 вересня 2020 року № 293 в сумі 20000 грн. (т. 4 а.с. 183-188).

Додатковим рішенням суду першої інстацнії від 13.09.2021 року відмовлено в задоволенні вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, порушення норм матеріального права. В обгрунтування доводів посилався на те, що жоден суб`єкт господарювання не оскаржив дії ГУДСНС під час позапланових заходів, оскарження позивачем цих дій намагання уникнути відповідальності за неналежне виконання службовтх обов`язків. Неодноразове проведення службових розслідувань щодо позивача доводить порушення останнім службової дисципліни. Оскільки заходи дисциплінарного стягнення застосовуються не лише до позивача, а й до інших осіб, які порушують службову дисципліну, необгрунтованим є твердження позивача про упереджене ставлення до нього. Також, у справі відсутні докази моральної шкоди, передбаченої ст.ст. 23, 1167 ЦК України (т. 4 а.с. 227-242).

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, розглянути справу у відсутність позивача та його представника.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Свідок ОСОБА_2 надав суду першої інстанції показання, зазначив, що комісійне обстеження як захід нагляду чи контролю прямо не передбачено чинним законодавством, однак керівництвом відповідача було прийнято усне рішення про вжиття такого заходу, який проводився за згодою суб`єктів господарювання, з метою перевірки якості вже проведених перевірок за участі позивача як головного державного інспектора з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки у місті Лисичанськ. Підставою перевірки та призначення комісійного обстеження стали сумніви керівництва відповідача щодо невеликої кількості виявлених правопорушень в ході перевірок дитячих закладів, що здійснені позивачем. За результатом комісійного обстеження був складений акт комісійного обстеження співробітниками ГУ ДСНС України у Луганській області від 24.12.2019 року, призначено повторне проведення перевірок вказаних закладів та скасовані результати попередніх перевірок оскарженим наказом. Також було призначене службове розслідування за фактом неякісних перевірок таких суб`єктів господарювання, за результатом якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Наказом відповідача № 56-НО від 21.02.2020 року «Про втрату чинності матеріалів перевірок» визнано такими, що втратили чинність матеріали перевірок (актів та приписів) 7-ми певних суб`єктів господарювання м. Лисичанська, що були складені 17.12.2019 року та 19.12.2019 року за результатом проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Лисичанським міським управлінням ГУ ДСНС України у Луганській області (т.1 а.с.32, 153-206).

Підстава прийняття наказу:

- висновок службового розслідування за фактом неналежної якості проведення перевірок об`єктів з масовим перебуванням людей співробітниками відділу запобігання надзвичайних ситуаціям Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області від 18.02.2020 року (т.1 а.с. 90-103);

- акт комісійного обстеження співробітниками ГУ ДСНС України у Луганській області від 24.12.2019 року.

Висновок службового розслідування за фактом неналежної якості проведення перевірок об`єктів з масовим перебуванням людей співробітниками відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області від 18.02.2020 року складено за результатом службового розслідування, призначеного наказом ГУ ДСНС України у Луганській області від 26.12.2019 року №414-НО «Про проведення службового розслідування» на підставі актів повторних перевірок суб`єктів господарювання у м. Лисичанську, що проведені 03.01.2021 та 10.01.2021 (т.1 а.с. 90-103).

За результатом службового розслідування, призначеного наказом ГУ ДСНС України у Луганській області від 26.12.2019 року № 414-НО «Про проведення службового розслідування», відповідачем прийнято наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 25 лютого 2020 року № 61, пунктом 1 якого накладено на позивача дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення службової дисципліни (т.1 а.с.88).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 360/2080/20, залишеному без змін постановою суду апеляційної інстанції від 25 травня 2021 року, визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу ГУДСНС у Луганській області від 25 лютого 2020 року № 61 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани за порушення службової дисципліни ( т.4 а.с.116-137).

Суд першої інстанції у вказаній справі дійшов висновку, що підстави проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) визначено частиною першою статті 6 Закону України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». При цьому, абзацом одинадцятим частини першої статті 6 Закону України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» прямо передбачено, що повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Невиконання вимог закону щодо встановленої заборони на повторне проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт такої перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, пункт 1 наказу ГУДСНС у Луганській області від 25 лютого 2020 року № 61 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани за порушення службової дисципліни, прийнятий за наслідками службового розслідування, висновки якого обґрунтовані недопустимим доказом - актом повторної позапланової перевірки, проведеної всупереч забороні, встановленій абзацом одинадцятим частини першої статті 6 Закону України від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Рішенням суду, що набрало законної сили, підтверджено необґрунтованість висновку службового розслідування за фактом неналежної якості проведення перевірок об`єктів з масовим перебуванням людей співробітниками відділу запобігання надзвичайних ситуаціям Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області від 18.02.2020 року (як підстави для прийняття наказу № 56-НО від 21.02.2020 року), який складено за актами повторних перевірок суб`єктів господарювання у м. Лисичанську, що проведені 03.01.2021 року та 10.01.2021 року, що визнані судом недопустимими доказами, оскільки одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

За ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судами у справі № 360/2080/20 встановлено, що згідно з актом комісійного обстеження (другої підстави для прийняття оскарженого наказу № 56-НО від 21.02.2020 року), який складений начальником відділу профілактичної роботи, розслідування пожеж та активних і пасивних засобів безпеки центру забезпечення діяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області Сергієм Мятенко, провідним фахівцем відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області Миколою Хміль та т.в.о. начальника Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області Денисом Роднюком та не містить дати його складання, відповідно до доручення Прем`єр-міністра України від 11 грудня 2019 року № 44205/1/1-19, протокольного рішення засідання Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2019 року, доручення Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 11 грудня 2019 року № 02-17767/261, наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 16 грудня 2019 року № 406-НО з метою належного контролю та перевірок щодо правильності складання актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки до позапланових заходів державного нагляду (контролю) співробітниками Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області здійснено виїзд до Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області. В ході вибіркової перевірки складених актів перевірок співробітниками Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області та виїзду безпосередньо на об`єкти, були виявлені порушення, зокрема, на об`єкті Комунальний заклад Лисичанський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 3 Дюймовочка, які не були зафіксовані в актах відповідних перевірок. На підставі вказаного визнано доцільним скасувати акти перевірок щодо вказаних об`єктів та приписи, зокрема, від 19 грудня 2019 року № 75 (Комунальний заклад «Лисичанський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 3 «Дюймовочка») та запланувати перевірки вказаних об`єктів за участі представників Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області

Сторони визнають ту обставину, що комісійне обстеження як захід нагляду чи контролю у сфері техногенної та пожежної безпеки в межах повноважень відповідача непередбачений чинним законодавством, що також підтверджено й показаннями свідка ОСОБА_2 .

Отже і акт комісійного обстеження співробітниками ГУ ДСНС України у Луганській області від 24.12.2019 року, як друга підстава для прийняття наказу № 56-НО від 21.02.2020 року, є недопустимим доказом у справі відповідно до вимог, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

На підставі належних доказів рішеннями суду першої та апеляційної інстанції у справі № 360/2080/20, що набрали законної сили, також встановлені такі обставини.

Позивач з 7 грудня 2018 року проходить службу в Лисичанському міському управлінні ГУДСНС у Луганській області на посаді начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям, про що свідчить витяг з наказу ГУДСНС у Луганській області (по особовому складу) від 7 грудня 2018 року № 388.

Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1 Положення про Лисичанське міське управління ГУ ДСНС України у Луганській області, затвердженого наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 22 квітня 2019 року № 122-НО (далі Положення про Лисичанське міське управління ГУ ДСНС України у Луганській області), Лисичанське міське управління ГУ ДСНС України у Луганській області (далі міське управління) є структурним підрозділом ГУ ДСНС України у Луганській області (далі Головне управління), яке в межах наданих повноважень забезпечує реалізацію на рівні відповідної ланки територіальної підсистеми єдиної державної системи цивільного захисту (далі ЄДС ЦЗ) заходів у сфері цивільного захисту, виконує функції державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту за діяльністю аварійно-рятувальних служб, реагування на надзвичайні ситуації та події. Міське управління підпорядковується начальнику Головного управління. Підпунктом 2.2 пункту 2 Положення про Лисичанське міське управління ГУ ДСНС України у Луганській області до основних завдань міського управління віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб на території міст Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля. Відповідно до підпунктів 3.1, 3.10, 3.11 пункту 3 Положення про Лисичанське міське управління ГУ ДСНС України у Луганській області міське управління: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, іншими суб`єктами господарювання незалежно від форм власності, а також громадянами України, іноземцями і особами без громадянства; складає акти перевірок, приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень, відповідно до вимог чинного законодавства; забезпечує надання до Головного управління матеріалів, складених за результатами здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки для внесення їх до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду, у визначені законодавством терміни.

Згідно Положення про відділ запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області, затвердженим Т.в.о. начальника Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області підполковником служби цивільного захисту О. Гречихіним 09 липня 2019 року, відділ запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області (далі - Відділ) є структурним підрозділом Лисичанського міського управління ГУ ДСНС України у Луганській області (далі міське управління) в межах наданих повноважень забезпечує реалізацію на рівні міст Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля заходів у сфері державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб (підпункт 1.1. пункту 1). Відділ є органом державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки у містах Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля Луганської області (підпункт 1.3 пункту 1). Відділ очолює начальник, який призначається та звільняється на підставі наказу Головного управління за поданням начальника міського управління (підпункт 7.1 пункту 7). Начальник відділу за посадою одночасно є головним державним інспектором з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки у містах Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля (підпункт 7.2 пункту 7). Начальник відділу здійснює контроль за дотриманням дисципліни, законності під час виконання посадовими особами Відділу своїх обов`язків, використання прав, адміністративно-правовій відповідальності, застосування санкцій, здійснення перевірок по пожежах та порушення протипожежних правил тощо, а також вживає заходів щодо запобігання та протидії проявам корупції (підпункт 7.7.4 підпункту 7.7 пункту 7). Начальник відділу несе відповідальність за виконання або неналежне виконання покладених на начальника Відділу завдань і функцій, за протиправні дії чи бездіяльність під час виконання функціональних обов`язків, за стан та дотримання дисципліни і законності особовим складом Відділу (підпункти 7.9.1, 7.9.5, 7.9.10 підпункту 7.9 пункту 7).

За встановлених рішеннями суду, що набрали законної сили, обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування наказу № 56-НО від 21.02.2020 року «Про втрату чинності матеріалів перевірок».

Рішенням суду у справі № 360/2080/20 встановлено, що при проведенні спірного службового розслідування відповідачем не дотримано місячний строк проведення службового розслідування, зазначений строк не продовжено. Подання головою комісії рапорту без прийняття рішення про продовження строку проведення службового розслідування начальником, який призначив службове розслідування, шляхом видання відповідного наказу не узгоджується з вимогами Статуту та Інструкції та не свідчить про продовження терміну проведення спірного службового розслідування.

При розгляді вимог позивача про відшкодування моральної шкоди судом враховано обставини, встановлені рішенням суду у справі № 360/2080/20, щодо незаконних дій відповідача та необґрунтованих висновків вказаного службового розслідування.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 360/3350/20, залишеному без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2021 року, визнано протиправним та скасовано наказ ГУДСНС у Луганській області від 15 вересня 2020 року № 293 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді суворої догани за порушення службової дисципліни (т.4 а.с. 139-150).

Судом у справі № 360/3350/20 також визнані безпідставними висновки відповідача щодо неналежного оформлення позивачем матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, які, як встановлено судом, складені українською мовою, розбірливим почерком, без виправлень. Крім того, судом встановлено, що відповідачем не дотримано місячний строк проведення службового розслідування, визначений пунктом 86 розділу ІІІ «Дисциплінарні стягнення за порушення службової дисципліни» Статуту та пунктом 1 розділу ІV «Строки проведення службового розслідування» Інструкції, оскільки оскарженим наказом начальника ГУ ДСНС України у Луганській області № 293 від 15.09.2020 року дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани накладено на позивача після спливу 30 днів від дня закінчення службового розслідування (дня затвердження начальником, який його призначив, висновку за результатами службового розслідування 15.07.2020 року).

Листом від 12.02.2021 року № 5702-66/57130 (т.4 а.с.71) відповідач повідомив позивача за два місяці до закінчення службового контракту, що через випадки порушення позивачем службової дисципліни, накладення дисциплінарних стягнень, ДСНС України в особі керівництва відповідача не має наміру укладати з позивачем новий контракт на наступний період.

Відповідач визнав той факт, що на час розгляду справи в суді відповідачем вже прийнято наказ про звільнення позивача зі служби у зв`язку з закінченням строку контракту першим днем після виходу позивача на службу після закриття лікарняного листа тимчасової непрацездатності.

Отже, прийняті судом рішення про визнання протиправними та скасування дисциплінарних наказів стосовно позивача, жодним чином не вплинули на намір відповідача не укладати контракт з позивачем на новий строк, не стали підставою для перегляду ним своїх висновків відносно службової діяльності позивача.

За ч. 3 статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

За ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди. Слушними є доводи позивача про те, що безпідставні протиправні рішення відповідача про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності та прийняття спірного наказу мали для позивача тяжкі наслідки у вигляді прийняття відповідачем рішення про неукладення з позивачем нового контракту та звільнення його зі служби у зв`язку із закінченням строку контракту попереднього, тому позивачу вказаними протиправними рішеннями завдана моральна шкода, яка полягає в тривалому перебуванні позивача в емоційно-нервовому стані через безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності, позбавлення заходів заохочення (премій) під час чинності дисциплінарних стягнень відповідно до вимог чинного законодавства, необхідності відстоювання своїх прав та інтересів в суді (за участі позивача судами розглянуті три справи), необхідності піклуватися за збереження свого службового авторитету у підлеглих, відновлення довіри з боку керівництва (втрата якої підтверджена листом від 12.02.2021 року № 5702-66/57130), необхідності піклуватися за матеріальне забезпечення своєї родини, шукати нове місце роботи, втрати спокою в сім`ї, емоційних переживаннях членів його родини, які розділяють з позивачем неприємні наслідки тривалих перевірок та розслідувань, що пов`язані з його службовою діяльністю.

Зазначені обставини підтверджені належними доказами, що містять матеріали вищевказаних адміністративних справ.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, що завдана протиправним застосуванням до нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани та суворої догани на підставі наказів ГУДСНС у Луганській області від 25 лютого 2020 року № 61, від 15 вересня 2020 року № 293.

При цьому, апеляційний суд, з урахуванням встановлених обставин, вважає суму моральної шкоди, заявлену позивачем до стягнення, неспівмірною з негативними наслідками, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає моральна шкода в сумі 2000 грн.

Судом враховано правову позицію Великої Палати Верховного суду в постанові від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції частково вірно вирішив справу, тому рішення суду підлягає зміні в мотивувальній та резолютивній частинах в частині суми моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем судовий збір за подання позову не сплачений.

Суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, з таких підстав. За п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Апеляційний суд зазначає, що предмет цього позову не стосується аліментів, тому є дивним таке посилання суду першої інстанції із фактичним стягненням з відповідача судового збору в сумі 1681,60 грн.

Позивач в позові посилався на те, що звільнений від сплати судового збору за п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Колегія суддів зазначає, що ця справа не стосується порушення прав позивача як учасника бойових дій, тому він не звільнений від сплати судового збору за подання позорву в цій справі.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону № 3674 за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем заявлено 2 вимоги (немайнова скасування наказу, майнова стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн.).

Згідно пп.1 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674 за подання позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Частиною 1 статті 4 цього ж Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання позовної заяви за вимогами немайнового характеру складає 840,80 грн., майнового - 840,80 грн.

Позовну вимогу немайнового характеру задоволено в повному обсязі, вимогу майнового характеру задоволено на 10%.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь держбюджету підлягає стягненню судовий збір в сумі 924,88 грн. пропорційно від задоволених вимог, з позивача 756,72 грн.

Керуючись ст.ст. 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 8 липня 2021 року у справі № 360/1020/20 за позовом начальника відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Лисичаснського міського управління Головного управління ДСНС України в Луганській області полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди змінити в мотивувальній частині щодо суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню.

В абзаці третьому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 8 липня 2021 року у справі № 360/1020/20 замість суми «20000 (двадцять тисяч)» зазначити «2000 (дві тисячі)».

В абзаці четвертому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 8 липня 2021 року у справі № 360/1020/20 замість суми «1681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 коп.)» зазначити «924,88 грн. (дев`ятсот двадцять чотири гривні 88 копійок)».

Додати абзац п`ятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 8 липня 2021 року у справі № 360/1020/20 наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 756,72 грн (сімсот п`ятдесят шість гривень 72 копійки) на користь Державного бюджету України.».

При цьому, абзаци з 5 по 10 вважати абзацами з 6 по 11.

В іншій чатсині рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 17 листопада 2021 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова