Справа № 855/99/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/99/19
УХВАЛА

08 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Сорочка Є.О.

Костюк Л.О.

За участю секретаря Мельник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, Голови Центральної виборчої комісії Сліпачук Тетяни Володимирівни про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом до Центральної виборчої комісії, Голови Центральної виборчої комісії Сліпачук Тетяни Володимирівни, в якому просила:

- організації (голові ЦВК) негайного проведення експертизи наукової (НАНУ, іншими академіями, КНУ), математично-лінгвістичної, тексту закону, щодо необов`язковості для кандидатів-самовисуванців внесення однакового розміру застави, як для кандидатів, висунутих партією (0 або 2,5 мільйон. грн. застави);

- через електронну систему виборів раціоналізувати виборчий процес (ООН, інші технологічні можливості);

- організувати вибори з дотриманням рівноправства, щодо самовисуванців, згідно суті тексту чинного «Закону про вибори Президента України», інакше вибори визнати недійсними;

- оновити склад ЦВК (фаховість і відповідальність, розуміння цілі демократичних виборів, бо гарант прав має гарантувати рівні права)».

Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, Голови Центральної виборчої комісії Сліпачук Тетяни Володимирівни про зобов`язання вчинити дії - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду за наступними реквізитами: рахунок отримувача - 1055; отримувач - УК у Печерському районі/Печерс.р-н.; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); ; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030001 «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2019 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2019 у справі №855/99/19 за її позовом до Центральної виборчої комісії, Голови Центральної виборчої комісії Сліпачук Тетяни Володимирівни про зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду.

На виконання рішення суду, 23 грудня 2019 року Шостим апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 04 липня 2019 року.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від Державної судової адміністрації України надійшла заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якій просить поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Шостого апеляційного адміністративного суду, виданого 23.12.2019 у справі № 855/99/19 про стягнення з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у розмірі 768,40 грн.

02 листопада 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Центральної виборчої комісії надійшло клопотання про розгляд заяви стягувача за відсутності представника Центральної виборчої комісії

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За приписами статті 376 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Ухвалу суду за результатами розгляду заяви про поновлення пропущеного строку може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з частиною 4 статті 12 Закону № 1404-VIII, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За приписами частини шостої ст. 12 Закону № 1404-VIII, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, положеннями Закону № 1404-VIII передбачено право стягувача, який пропустив строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, звернутись до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції із заявою про поновлення пропущеного строку.

Вказаними нормами встановлені гарантії для забезпечення виконання судових рішень, які набрали законної сили, а також захисту прав стягувачів у виконавчому провадженні у випадках, коли виконавчий лист втрачений та/або строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з об`єктивних і незалежних від стягувача причин.

У той же час, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску. Такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання та саме стягувач має довести поважність причин пропуску встановленого строку пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Згідно абзацу 2 частини 4 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно, 23 грудня 2019 року Шостим апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення, який направлено до Державної судової адміністрації України.

Як наголошує заявник, строк пред`явлення виконавчого документа у даній справі до виконання 04 липня 2019 року, в той час, виконавчий лист видано лише 23 грудня 2019 року, тобто, вже після закінчення строку на пред`явлення його до виконання, що позбавило Державну судову адміністрацію України можливості вчасно пред`явити його до виконання.

Беручи до уваги, що виконавчий лист у даній справі був виданий вже після закінчення строку пред`явлення його до виконання, тому, за певних обставин, судом можуть бути поновленні перші три місяці строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, які слідують за його видачою, тобто - до 23 березня 2020 року.

Проте, у даному випадку, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання Державною судовою адміністрацією України пропущений більш як на 26 місяців.

Правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у даному випадку, може бути виключно наявність поважних причин його пропуску. Такі причини мають створювати об`єктивні, непереборні та незалежні від волі особи перешкоди, які унеможливили реалізацію нею процесуальних прав та обов`язків у встановлені законом строки. У разі звернення із заявою про поновлення строку, на заявника покладається обов`язок доведення таких непереборних обставин.

В обґрунтування поданої заяви Державна судова адміністрація України посилається на показники надходжень та направлень виконавчих документів, здійснення претензійно-позовної роботи, що здійснюють лише три працівники відділу юридичного управління. Також, заявник посилається на перешкоди в опрацюванні документів, пов`язані із запровадженими карантинними обмеженнями.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частин 1-2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Однак, заявник будь-яких доказів на підтвердження обставин, що перешкоджали пред`явити виконавчий документ до виконання не надає. Саме лише посилання на певні обставини без надання ним жодних доказів не дає суду можливості вважати такі обставини об`єктивно існуючими.

Крім того, за позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 лютого 2020 року у справі № П/811/1015/16, труднощі в організації своєчасного виконання обов`язків представників суб`єкта владних повноважень не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають вчинити процесуальну дію.

Посилання заявника на карантинні заходи, які були спричинені поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, як на підставу пропуску строку пред`явлення до виконання, колегія суддів вважає необгрунтованими, так як постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» заборони, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, скасовані, та запроваджені нові заходи, які не перешкоджають учасникам провадження, зокрема, заявнику здійснювати моніторинг виконавчих листів, а лише покладають додаткові обов`язки щодо дотримання правил карантину.

Слід зазначити, що у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішніх процедур, неналежне забезпечення трудовими ресурсами тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Таким чином, враховуючи, що Державною судовою адміністрацією України не наведено ґрунтовних підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.

Керуючись статтями 229, 241-243, 321, 325, 328, 370, 376 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Сорочко Є.О.

Костюк Л.О.

Повний текст ухвали виготовлено 15.11.2021 р.