Справа № 260/2712/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2021 рокум. Ужгород№ 260/2712/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Шестак Н.В.,

учасники справи:

позивач: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області - представник у судове засідання не з`явився;

відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 - у судове засідання не з`явилася;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Болгарська, 2, ) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 09 листопада 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 18 листопада 2021 року .

30 червня 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , якою просить зобов`язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

19 липня 2021 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

16 вересня 2021 року ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що подальша експлуатація торгового центру «Terranovo», розташованого за адресою: 90545, Закарпатська область, Тячівський район, село Терново, вулиця Тополева, будинок 65 з порушеннями вимог пожежної та техногенної безпеки, виявленими під час перевірки, створює загрозу життю та здоров`ю людей.

10 серпня 2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування зазначає, що при зазначенні переліку порушень, в акті перевірки не зазначено, яким чином вказані порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Вказує, що система протипожежного захисту тільки сповіщає про пожежу, яка настала, однак ніяким чином не попереджає її настання. Крім того, зазначає, що недоцільно застосовувати заходи реагування про повне зупинення роботи торгового центру, враховуючи те, що вона вже понесла покарання за скоєне правопорушення у вигляді штрафу.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак, у позовній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без їх участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак про час і дату судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про оголошення перерви до 09 листопада 2021 року об 09:00 год, (а.с. 77).

08 листопада 2021 року на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, однак така подана з порушенням ч.10 ст. 44 КАС України та без підпису відповідача.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що власником торгового центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, (а.с. 32-33).

15 грудня 2020 року наказом Управління ДСУзНС у Закарпатській області № НС-245/52, відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.І2І015 № 1052, Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) ДСНС України на 2021 рік, затвердженого наказом ДСНС України від 26.11.2020 рік № 633 «Про затвердження плану перевірок», наказано здійснити планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки об`єктів суб`єктів господарювання, які затверджені річним планом здійснення заходів державного нагляду (контролю) ДСНС на 2021 рік (додаток 1); суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на провадження встановленого законом виду господарської діяльності (ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання послуг і виконання робіт протипожежного призначення (додаток 2), в тому числі ФОП ОСОБА_1 , (а.с. 12-13).

24 травня 2021 року керуючись ст.5 та ст. 4 Закону "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області надіслано ФОП ОСОБА_1 повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у період з 07 червня 2021 року по 11 червня 2021 року, (а.с. 11).

04 червня 2021 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області видане посвідчення № 03/26/281 на проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , (а.с. 10).

11 червня 2021 року за наслідками перевірки складено акт № 2, (а.с. 14-22).

Акт підписаний ФОП ОСОБА_1 без заперечень та зауважень (а.с 22).

Актом перевірки виявлені наступні порушення у ТЦ «Terranovo»:

1. Не зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (статті 57 КЦЗУ);

2. Територію торгового центру не забезпечено пожежними щитами (Пункт 3.11 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

3. Не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (Пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

4. Торговий цент не обладнано пристроєм блискавкозахисту (Пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

5. Відповідальна особа за протипожежний стан не пройшла навчання по правилам пожежної безпеки (Пункт 16 розділу II ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

6. Не поновлено та не вивішено на видному місці інструкції про міри пожежної безпеки (Пункт 4 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

7. В приміщенні використовуються тимчасові дільниці електромережі (Пункт 1.8 глави 1 розділу IV ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

8. Не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту (Постанова КМУ № 1200, ст. 8 Закону України «Про Цивільну оборону України, ст. 15 Закону України «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій»);

9. Приміщення та територію не забезпечено знаками безпеки згідно ГОСТ (Пункт 8 розділу П ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

10. Захаращувані шляхи евакуації різними матеріалами (Пункт 2.37 глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

11. Відсутня автоматична пожежна сигналізація (Пункт 1.2 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

12. Керівник об`єкту, підприємства не забезпечив утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані (Пункт 2.2 глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

13. На об`єкті відсутні розпорядчі документи та інформаційні покажчики з питань пожежної безпеки (Пункти 2-4,7,8,10 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

14. На об`єкті на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі відсутні (Пункт 5,6 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

15. Не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки (пункт 4 глави 6 розділу V ППБУ).

Вважаючи, що зазначені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, створюють реальну загрозу життю та здоров`я людей, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Абзацом першим частини 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з пунктом 29, 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України, об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Пунктами 1, 3 та 4 частини 1 статті 7 Кодексу цивільного захисту України, передбачено, що цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частини перша та друга статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлюють, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожеже-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Тобто, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Відповідно до пункту 2 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 (далі - Правила пожежної безпеки), ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Пункт 4 розділу І Правил пожежної безпеки передбачає, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

11 червня 2021 року за наслідками перевірки складено акт № 2, (а.с. 14-22).

Акт підписаний ФОП ОСОБА_1 без заперечень та зауважень (а.с 22).

Актом перевірки виявлені наступні порушення у ТЦ «Terranovo»:

1. Не зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (статті 57 КЦЗУ);

2. Територію торгового центру не забезпечено пожежними щитами (Пункт 3.11 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

3. Не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (Пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

4. Торговий центр не обладнано пристроєм блискавкозахисту (Пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

5. Відповідальна особа за протипожежний стан не пройшла навчання по правилам пожежної безпеки (Пункт 16 розділу II ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

6. Не поновлено та не вивішено на видному місці інструкції про міри пожежної безпеки (Пункт 4 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

7. В приміщенні використовуються тимчасові дільниці електромережі (Пункт 1.8 глави 1 розділу IV ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

8. Не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту (Постанова КМУ № 1200, ст. 8 Закону України «Про Цивільну оборону України, ст. 15 Закону України «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій»);

9. Приміщення та територію не забезпечено знаками безпеки згідно ГОСТ (Пункт 8 розділу П ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

10. Захаращувані шляхи евакуації різними матеріалами (Пункт 2.37 глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

11. Відсутня автоматична пожежна сигналізація (Пункт 1.2 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

12. Керівник об`єкту, підприємства не забезпечив утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані (Пункт 2.2 глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

13. На об`єкті відсутні розпорядчі документи та інформаційні покажчики з питань пожежної безпеки (Пункти 2-4,7,8,10 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

14. На об`єкті на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі відсутні (Пункт 5,6 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

15. Не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки (пункт 4 глави 6 розділу V ППБУ).

Із встановлених судом обставин, слідує, що порушення не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку.

Доводи відповідача про те, що ФОП ОСОБА_1 вже понесла покарання за скоєне правопорушення у вигляді штрафу, є безпідставними, оскільки сплата штрафу не звільняє від необхідності усунення виявлених порушень та можливих наслідків у разі їх не усунення.

18 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила оголосити перерву в судовому розгляді, так як нею вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень. У відзиві від 10 серпня 2021 року ОСОБА_1 зазначає, що частину виявлених порушень усунуто: приміщення забезпечено відповідними значками безпеки (фото 1,2,3,4); керівником об`єкту забезпечено утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані у вигляді вогнегасників (фото 1,3); посадові особи робили навчання з питань пожежної безпеки, 9 а.с.49).

На час постановлення судового рішення, інших доказів суду не надано, а надані докази свідчать про усунення лише незначної частини порушень

Щодо доводів відповідача, що позивач міг винести припис, а не одразу звернутися до суду, то суд відмічає наступне.

Частиною 7 та 8 статті 7 Закону "Про основні засади державного контролю у сфері господарської діяльності" визначає, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Такі ж повноваження визначені п. 48 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затв. Постановою КМ України від 16.12.2015 року № 1052 та ст. 69 Кодексу цивільного захисту України, за якою посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови:1) з питань пожежної безпеки у разі: а) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; б) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; в) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки.

В контексті спірних правовідносин, що склались у цій справі, слід зазначити, що саме суд вирішує питання чи усунув відповідач виявлені порушення чи ні, а отже чи є підстави для задоволення позову чи таківідсутні.

В аспекті вказаного суд наголошує на тому, що наведені повноваження позивача Головного управління ДСНС України в Закарпатській області слід вважати дискреційними, в тому числі щодо права винести припис у визначений Законом строк чи звернутися до адміністративного суду. Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи N R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980р. на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Отже такі доводи відповідача щодо не винесення припису є необґрунтованими, та не можуть бути достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Крім того, суд виходить із того, що положеннями частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Це означає, що виключно суд приймає рішення про зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.

Ухваленню судового рішення передує розгляд справи відповідно до КАС України, в ході якого суд, зокрема, оцінює, аналізує докази, вирішує питання про належність, допустимість, достатність того чи іншого доказу, на підставі чого і робить висновки, які в свою чергу стають основою судового рішення, його мотивувальної частини, зокрема.

Вирішуючи в судовому рішенні питання зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв тощо, суд, в першу чергу, з`ясовує чи є передбачені для цього законом підстави, а отже оцінює надані позивачем та відповідачем докази, встановлює на підставі них факти, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Таким чином, суд оцінює як акт позивача, що складений за результатами контрольного заходу і в якому зафіксовано відсутність або наявність порушень правил та норм пожежної і техногенної безпеки, так й інші докази, надані відповідачем, які, в свою чергу, підтверджують відсутність або усунення виявлених порушень - акти виконаних робіт на встановлення певного обладнання, на приведення споруд, обладнання до чинних вимог, правил, інструкцій тощо; первинні документи, що свідчать про купівлю необхідного обладнання; різного роду договори про надання певних послуг, наявність яких є обов`язковою, тощо.

Із встановлених обставин справи та наданих доказів суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до відповідача в даній справі, заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта перевірки, оскільки суб`єктом владних повноважень доведено допущення відповідачем порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальша робота об`єкта відповідача (на час звернення позивача до суду) з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає: на забезпечення безпеки роботи торгового центру, безпеки співробітників та відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації, тощо.

Суд зауважує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті підвищеної небезпеки.

На момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про повне усунення порушень, встановлених актом перевірки.

Отже, надаючи оцінку виявленим під час контролюючого заходу та відображеним у акті перевірки порушенням, суд дійшов висновку, що в сукупності неусунуті порушення відповідача у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту повинні кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю.

Крім того, суд звертає увагу, що акт про виявлені порушення складений 11 червня 2021 року, а відтак у відповідача було достатньо часу для усунення недоліків у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодних, які б свідчили про повне усунення порушень, встановлених актом перевірки.

Разом з тим, суд зазначає, що неналежним є спосіб усунення порушень, викладений у вимогах позивача, а саме опечатування входу та відключення від джерел електроживлення, що створює пряму перешкоду для усунення виявлених під час перевірки порушень, оскільки за відсутності доступу до приміщень та відсутності енергоживлення відповідач не зможе виконати роботи із усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме із застосуванням заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи торгового центру «Terranovo», розташованого за адресою: 90545, Закарпатська область, Тячівський район, село Терново, вулиця Тополева, будинок 65 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 частини 2 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо застосування заходів реагування - задовольнити частково.

2. Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи торгового центру «Terranovo», розташованого за адресою: 90545, Закарпатська область, Тячівський район, село Терново, вулиця Тополева, будинок 65 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль