Справа № 640/19015/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року м. Київ № 640/19015/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-2653 від 04.06.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-2653 від 27.03.2020року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення рішення винесені з порушенням норм чинного законодавства України, внаслідок чого є протиправними та підлягають скасуванню. Позивач наголошувала на тому, що з серпня 2016 року у неї відсутнє у приватній власності будь- яка житлова та нежитлова не рухомість, а отже остання не є платником податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, на підтвердження чого надала довідку з Державного реєстру нерухомого майна від 28.07.2020 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, так як оскаржувані податкові-повідомлення рішення №0-2653 від 04.06.2019 року та №0-2653 від 27.03.2020 року вважаються відкликаними, про що було повідомлено ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м.Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- №0-2653 від 04.06.2019 року на суму 2732,68 грн.;

- №0-2653 від 27.03.2020 року на суму 3445, 85 грн.

Дані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 286.5 статті 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПКУ Податкового кодексу України.

Не погодившись із зазначеними нарахуваннями позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Статтею 266 ПК України регламентовано особливості справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У відповідності до ст. 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Як було зазначено судом вище, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 286.5 статті 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПКУ Податкового кодексу України.

Разом з тим, судом встановлено, що 04.08.2016 року позивач подарувала квартиру (єдиний об`єкт оподаткування) №1130, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . що підтверджується договором дарування квартири від 04.08.2016 року.

Крім того, суд зауважує, що листом від 10.09.2020 року №22639/Н/26-15-33-12-23 ГУ ДПС у м.Києві повідомило ОСОБА_1 про відкликання податкових повідомлень-рішень №0-2653 від 04.06.2019 року на суму 2732,68 грн. та №0-2653 від 27.03.2020 року на суму 3445, 85 грн.

Відповідно до пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до пункту 55.1 статті 55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Відповідно до пункту 60.1 статті 56 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.1 сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

60.1.2 контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;

60.1.3 контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

60.1.4 рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.1.5 рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно пункту 2 частини першої розділу V «Порядок відкликання податкових повідомлень-рішень» Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (далі - Порядок № 1204), податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо: контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання, суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства, що зазначені у раніше прийнятому податковому повідомленні- рішенні.

Отже, податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у м.Києві №0-2653 від 04.06.2019 року на суму 2732,68 грн. та №0-2653 від 27.03.2020 року на суму 3445, 85 грн відповідно до підпункту 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України та пункту 2 частини першої розділу V Порядку №1204 вважаються відкликаними.

Враховуючи наведені вище положення статті 60 Податкового кодексу України та встановлені у справі обставини, суд дійшов до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення вважається відкликаною у силу закону, відтак, не порушує права позивача.

Суд звертає увагу на те, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Порушення вимог Закону рішенням суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цим рішенням.

Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо: по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції і по-друге, оспорювані рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Оскільки податкові повідомлення - рішення №0-2653 від 04.06.2019 року на суму 2732,68 грн. та №0-2653 від 27.03.2020 року на суму 3445, 85 грн є відкликаними, на переконання суду, оскаржувані рішення втратили для позивача юридичне значення та не порушує його права та інтереси.

З урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За приписами статті 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0-2653 від 04.06.2019 року на суму 2732,68 грн. та №0-2653 від 27.03.2020 року на суму 3445, 85 грн. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа