Справа № 585/1008/21
Суддя: Євлах О. О.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/1008/21
Номер провадження 2-а/585/16/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі:секретаря судового засідання - Безручко О.П.

представника позивача Яковця Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідача інспектора СРПП Роменського РВП ГУНП України в Сумській області , майора поліції Мироненко Романа Олександровича

вимоги позивача: про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом про скасування постанови від 03.04.2021 року по справі про адміністративне правопорушення.

2. Позов обґрунтувала тим, що 03.04.2021 року інспектор СРПП Роменського РВП ГУНП України в Сумській області , майора поліції Мироненко Р.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 863625.

У постанові відповідача зазначено, що 03.04.2021 року о 02 годині 34 хв. в м.Ромни по вул.Монастирській вона керувала транспортним засобом MITSUBISHI COLT, д.н.з. НОМЕР_1 «не застрахувавши обов`язково … автоцивілка», чим порушила п.2.1 ПДР україни, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. У зв`язку з викладеним відповідач прийняв рішення про накладення на неї штрафу у розмірі 425 гривень. Вона не погоджується з указаним рішенням відповідача. Оскільки 03.04.2021 року о 02 годині 34 хв вона в м.Ромни по вул.Монастирській взагалі не керувала автомобілем MITSUBISHI COLT, д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того в постанові вказано , що вона порушила п.2.1 ПДР України, який не міг бути нею порушений, оскільки автомобіль MITSUBISHI COLT, д.н.з. НОМЕР_1 не є маршрутним транспортним засобом, чи великоваговим, чи великогабаритним транспортним засобом, чи транспортним засобом, що здійснює дорожнє перевезення небезпечних вантажів. Вказане підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Також відповідач наклав на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, безпідставно при накладенні стягнення не з`ясував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, як це передбачено ч.2 ст.33 КУпАП.

3. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог стосовно визнання незаконними його дій та скасування постанови БАА № 863625 про накладення адміністративного стягнення по справі. В відзиві зазначив, що здійснюючи чергування в складі групи реагування патрульної поліції, близько 02 години 34 хв. 03 квітня 2021 року в м.Ромни вул.Монастирська нарядом було зупинено автомобіль MITSUBISHI COLT, д.н.з. НОМЕР_1 під керування позивача. У них виникла підозра, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, але пройти огляд в установленому законом порядку остання відмовилась, за що на неї був складений протокол за ч.2 ст.130 КУпАП.

Також, у відповідності до п.2.4 ПДР України, він попросив позивача пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР України. Як виявилося у позивача був відсутній чинний страховий поліс, чим вона порушила п.2.1 ПДР України за що є адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП. Він роз`яснив позивача вимоги ст.63 КУ та ст.268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. 03.04.2021 року розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, він виніс постанову БАА № 863625 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 425 гривень, оголосив її та вручив її копію позивачу.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач ОСОБА_1 про день і час розгляду справи в судовому засіданні 15.11.2021 року повідомлена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її обов`язкової участі суду не надала.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 03 квітня 2021 року о 02 годині 34 хв. вона не керувала автомобілем, а лише перебувала у салоні автомобіля.

Представник позивача Яковець Є.О. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити. Повідомив, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП . яка була переглянута в Сумському апеляційному суді розглянута, алеяційна скарга залишена без задоволення, а постанова Роменського міськрайсуду, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП за фактом скоєння нею правопорушення 03.04.2021 року, залишена без зміни.

5. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обов`язкової участі суду не надав.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.4).

7. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль MITSUBISHI, державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_2 . (а.с.4).

9. Згідно копії постанови серії БАА № 863625 про накладення адміністративного стягнення від 03.04.2021 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки порушила п.2.1 ПДР України, чим скоїла правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та та ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень та у випадку не сплати, штраф стягується у подвійному розмірі.(а.с.5)

VІ. Норми права.

10. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 1 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема на підставі частини 1 статті 126, є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку - працівників органів і підрозділів Національної поліції.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно п. «г» п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: г) на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів документацію відповідно до вимог спеціальних правил, що визначаються Європейською Угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (далі спеціальні правила) (пункт змінено 11.11.2020).

V. Оцінка суду.

11. Вислухавши пояснення позивача в попередньому судовому засіданні, представника позивача, ознайомившись з відзивом відповідача, дослідивши матеріали справи та ознайомившись з постановою Сумського апеляційного суду від 26.10.2021 року, суд приходить до висновку, що поліцейським прийнято рішення з дотриманням вимог ст.ст.251, 280 КУпАП, в межах його повноважень, доказів того, що ОСОБА_1 застрахувала цивільно-правову відповідальність і в неї наявний Поліс, суду не надано, тому суд приходить до висновку, ОСОБА_1 правомірно притянуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Твердження позивача про те, що 03.04.2021 року о 02.год 34 хв. вона не керувала транспортним засобом спростовуються постановою Роменського міськрайонного суду у справі № 585/981/21 від 14.05.2021 року та пстановою Сумського апеляційного суду від 26.10.2021 року.

Твердження адвоката стосовно порушення права на захист під час розгляду справи про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 спростовується її підписом у постанові БАА № 863625 від 03.04.2021 року, в графі про роз`яснення їй прав за ст.268 КУпАП та тим, що ОСОБА_1 скористалась правом на оскарження постанови і під час розгляду справи судом повідомляла, що їй права відомі та зрозумілі. Крім того, в ході розгляду справи позивач та її адвокат зазначали про те, що ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності не один раз. Відповідно є очевидним, що на час винесення постанови, яка оскаржується, позивачці не один раз роз`яснювали її права та обов`язки передбачені ст..268 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора СРПП Роменського РВП ГУНП України в Сумській області , майора поліції Мироненко Романа Олександровича про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Повне рішення складено 17 листопада 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор СРПП Роменського РВП ГУНП України в Сумській області, майор поліції Мироненко Роман Олександрович, місцезнаходження: м.Ромни, вул.Коржівська,107, Сумської області, 42000.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О.О.Євлах