Справа № 340/4121/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 року справа № 340/4121/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України (далі - Міністерство), Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - Департамент) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідачів про визнання протиправною відмови у проведенні розслідування нещасного випадку під час проходження служби в органах внутрішніх справ (Том 1 а.с.1-11 204-210).

Водночас просив суд зобов`язати відповідачів провести розслідування, склавши акти про нещасний випадок, який стався під час виконання службового обов`язку, за формою Н-5* та Н-1*.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав вимоги позову.

Пояснив, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ (міліція) трапився нещасний випадок, що потягнув розлади здоров`я позивача.

Проведено розслідування і складено відповідні акти про нещасний випадок відділом внутрішньої безпеки в Кіровоградській області ДВБ МВС України (далі - Відділ), які суд визнав неналежними щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Міністерство та Департамент, з якого звільнено позивача за станом здоров`я, відмовляються провести повторне розслідування та скласти акти про нещасний випадок.

Міністерство заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.111-118).

У судовому засіданні представник пояснив, що службове розслідування має провести орган, де отримано травму. Стверджував, що правонаступником такого органу є Департамент.

Департамент заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 2 а.с.1-7).

У судовому засіданні представник зазначив, що Департамент не є правонаступником підрозділів органів внутрішніх справ (міліція), які ліквідовані, що виключає обов`язок проведення службового розслідування.

06 жовтня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (Том 1 а.с.54-55).

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року до участі у справі залучено Департамент як співвідповідача (Том 1 а.с.232-233).

11 листопада 2021 року сторони до суду не з`явились, будучи належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи (Том 2 а.с.30-35).

Представник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності (Том 2 а.с.36).

Суд, керуючись приписами частини 9 статті 205 КАС України, зробив висновок про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 14 березня 2013 року керівник Відділу прийняв доручення №18/11-251 про організацію розслідування нещасного випадку, який трапився 25 лютого того ж року з підлеглим працівником - підполковником міліції ОСОБА_1 (Том 1 а.с.17).

20 березня 2013 року керівник Відділу затвердив висновок службового розслідування (Том 1 а.с.18-19).

Службовим розслідуванням встановлено, що тілесні ушкодження (частковий розрив медіального меніску лівого колінного суглобу, гемартроз, пошкодження зв`язок лівої гомілки) отримано у період проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, безпеки та боротьбі зі злочинністю.

Разом з тим складено акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5* (Том 1 а.с.20-21).

Постановою органу досудового розслідування від 24 квітня 2013 року констатовано, що не встановлено в діях ОСОБА_1 ознак складу злочину під час виконання службового обов`язку, де отримав пошкодження (Том 1 а.с.22-24).

17 серпня 2017 року видано свідоцтво про хворобу №389 (Том 1 а.с.25).

Експерти встановили, що ОСОБА_1 непридатний до служби у поліції у зв`язку з хворобою, що розвилась внаслідок пошкодження, яке отримав 25 лютого 2013 року.

20 вересня 2017 року медико-соціальна комісія визнала позивача таким, що набув інвалідність (3 група) з 23 серпня того ж року (пов`язано з виконанням службових обов`язків) (Том 1 а.с.27).

Наказом Департаменту від 23 жовтня 2018 року №190 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби у поліції через хворобу (Том 1 а.с.1-11).

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15 травня 2019 року у справі №404/7871/17, яке набрало законної сили 29 серпня того ж року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Департаменту про стягнення одноразової грошової допомоги (Том 1 а.с.31-35).

Суд зробив висновок, що службове розслідування мало проводитися за наказом керівника ДВБ МВС України (далі - Департамент 2) у іншому складі комісії.

10 квітня 2020 року Міністерство відмовило у проведенні службового розслідування (Том 1 а.с.51).

Підстава - розслідування нещасного випадку покладається на підрозділ, де працював потерпілий на момент отримання травми.

15 лютого 2021 року Департамент відмовив у проведенні службового розслідування (Том 2 а.с.25-26).

Підстава - проводить розслідування подій, що сталися з поліцейськими, а не з працівниками органів внутрішніх справ (міліціонерами).

Згідно Положення про Департамент, який затверджено наказом Національної поліції України від 09 листопада 2015 року №83, не є правонаступником прав і обов`язків Департаменту 2 (Том 1 а.с.147-158).

Має статус юридичної особи публічного права.

Наказом Міністерства від 06 листопада 2015 року №1388 скорочено усі Управління, відділи в регіонах Департаменту 2 (Том 1 а.с.190-191).

Департамент 2 не мав статусу юридичної особи, а входив до структури апарату Міністерства (Том 2 а.с.37-38).

Наказом Міністерства від 06 листопада 2015 року №1390 скорочено весь штат апарату (Том 1 а.с.192-193).

У новій структурі апарату Міністерства відсутній такий підрозділ як Департамент 2.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, ОСОБА_1 до 07 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, будучи міліціонером, а після - в органах поліції, набувши статусу поліцейського.

Отже, подія, яка сталася з ним 25 лютого 2013 року, стосувалась служби в органах внутрішніх справ (як міліціонера), а звільнявся зі служби як поліцейський.

На день відмови Міністерством у проведенні службового розслідування і досі діє Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах внутрішніх справ і підрозділах системи МВС (далі - Порядок), який затверджено наказом МВС від 27 грудня 2002 року №1346.

Приписами пункту 3.7 Порядку встановлено, що при травмуванні працівників апарату МВС, ГУМВС, УМВС комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), крім групових випадків травматизму або випадків травматизму зі смертельним наслідком, створюється розпорядженням начальника структурного підрозділу (головного управління, департаменту, самостійного управління або відділу), де працює потерпілий працівник.

Отже, службове розслідування мав провести Департамент 2, який відносився до апарату Міністерства і до складу котрого входив Відділ.

Департамент 2 скорочено, тому службове розслідування має провести Міністерство, до складу апарату якого входив ліквідований підрозділ, що не мав статусу юридичної особи.

Департамент не є правонаступником Департаменту 2, оскільки останній не мав статусу юридичної особи.

Таке службове розслідування не є новим, а повторним.

05 жовтня 2020 року (після відмови Міністерства у проведенні службового розслідування) наказом Міністерства №705 затверджено Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими (далі - Порядок 2).

Приписами пункту 1 Порядку 2 встановлено, що визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - орган (підрозділ) поліції).

Порядок 2 не може бути застосовано щодо ОСОБА_1 , оскільки подія, що трапилась з ним, стосувалась роботи не у статусі поліцейського.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Міністерство допустило протиправну бездіяльність.

Захист порушеного права полягає у зобов`язанні Міністерства провести службове розслідування і прийняти відповідні акти на підставі його висновків.

Суд не вправі зобов`язувати скласти акти розслідування нещасного випадку за формою Н-5* та Н-1*, оскільки такий висновок можна зробити лише після його проведення.

Отже, позов належить задовільнити частково, відкинувши і всі вимоги до Департаменту.

Судові витрати складаються зі сплати витрат на правову допомогу у сумі 5500 грн. (Том 1 а.с.221-228).

Приписами частини 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач дотримався цих вимог.

Кошти сплачено за надання консультації (500 грн.), складання позовної заяви (2500 грн.) та участь у судових засіданнях (2500 грн.) (Том 1 а.с.227).

Вартість правничої допомоги (до судового розгляду) склала 750 грн. за годину роботи, а затрачено на їх надання 4 години часу.

28 червня 2021 року позивач сплатив кошти (Том 1 а.с.229).

Адвокат структуровано зазначив норми права, які регулюють спірні правовідносини, сутність порушеного права та фактичні обставини справи.

Отже, на вивчення законодавства та судової практики, узгодження правової позиції, складання позовної заяви міг затратити 4 години часу.

Адвокат брав участь у 4 судових засіданнях.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо проведення службового розслідування стосовно події, яка трапилась 25 лютого 2013 року з працівником відділу внутрішньої безпеки в Кіровоградській області ДВБ МВС України ОСОБА_1.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України провести службове розслідування стосовно події, яка трапилась 25 лютого 2013 року з працівником відділу внутрішньої безпеки в Кіровоградській області ДВБ МВС України ОСОБА_1 , та скласти відповідні акти на підставі висновків.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 5500 грн.

В іншій частині вимог позову відмовити у задоволенні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей