Справа № 826/15269/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О.,

Кузьмишиної О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, у якому просив суд зобов`язати ГУ ПФУ у м. Києві провести перерахунок пенсії позивачу у розмірі 80% його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія з дати призначення пенсії, а саме: з 23.03.2016 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправною відмову ГУ ПФУ у проведенні позивачу перерахунку пенсії та зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 : з 23.03.2016 - відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а саме - мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року та відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" в редакції Закону від 03.10.2017 р. N 2148-VIII, який набрав чинності з 11.10.2017, а саме - мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року, з вирахуванням раніше виплачених сум пенсії; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто судовий збір.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року апеляційну скаргу відповідача за зазначене рішення суду повернуто апелянту.

Окружним адміністративним судом міста Києва 25 травня 2021 року видано виконавчі листи.

До Окружного адміністративного суду міста Києва 02 червня 2021 року надійшло подання в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень у м. Києві Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києві) Амброського А.В. за №62444214/6 про зміну способу та порядку виконання рішення суду, в якому останній звертає увагу на те, що виконавче провадження про зобов`язання відповідача вчинити певні дії відкрито згідно з постановою від 02.07.2020, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. У строки, надані для самостійного виконання, рішення суду боржником не виконано, у зв`язку з чим, постановою державного виконавця від 23.07.2020 на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн., та зобов`язано боржника виконати рішення суду у десятиденний строк.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 року відмовлено у задоволенні подання.

Проте, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2021 встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду.

Так, для ГУ ПФУ в м. Києві (код ЄДР: 42098368) в особі керівника або особи, що виконує його обов`язки, встановлено строк для подання суду звіту про виконання рішення суду від 02.03.2020 у справі № 826/15269/18 протягом одного календарного місяця після дати отримання копії даної ухвали.

Покладено обов`язок виконання даної ухвали у зазначеній вище частині на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (особу, що виконує його обов`язки).

Звернута увага ГУ ПФУ в м. Києві, що за результатами розгляду питання щодо подання звіту та виконання рішення суду, у разі невиконання рішення суду у наведеній вище частині, на керівника Управління (особу, що виконує його обов`язки) може бути накладено штраф у розмірі від 45400 грн. до 90800 грн.

До Окружного адміністративного суду міста Києва 14 липня 2021 року від органу державної виконавчої служби надійшла постанова від 22.06.2021 про закінчення виконавчого провадження, з якої вбачається, що державний виконавець вчинив дії щодо виконання рішення суду (виконавчого листа), двічі накладено штрафи на боржника, направлено подання про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб, однак боржником рішення суду так і не виконано.

Так, до Окружного адміністративного суду міста Києва 08 липня 2021 року надійшов Звіт ГУ ПФУ про виконання рішення суду від 30.06.2021 № 2600-0903-7/105477 (далі - Звіт), за підписом начальника ОСОБА_2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року визнано звіт про виконання рішення суду таким, що не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі. Накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місяця роботи: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; т. НОМЕР_2 ) штраф у розмірі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень за невиконання рішення суду у період виконання обов`язків начальника управління. Штраф стягнути: 25000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень на користь Державного бюджету України. Стягувачем є Державна судова адміністрація України (код ЄДР 26255795; адреса: 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5); 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень на користь позивача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_3 )

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, відповідач та ОСОБА_2 (далі - Апелянт, ОСОБА_3 ) як керівник ГУ ПФ в м. Києві подали аналогічні за змістом апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу суду про накладення штрафу. В обґрунтування своєї позиції зазначають, що, по-перше, судом не було досліджені наявні у матеріалах справи документи щодо виконання судового рішення, а тому висновки про накладання штрафу є передчасними, по-друге, згідно позицій Верховного Суду факт невиплати заборгованості є підставою для встановлення нового строку для подання звіту, а не накладення штрафу, по-третє, Верховний Суд неодноразово підкреслював, що штраф є мірою покарання, а тому можливість його накладення може бути реалізована лише у випадку встановлення обставин, які свідчать про умисне невиконання чи недобросовісне виконання рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Приписи статті 382 КАС України визначають, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідальним за виконання рішення суду, у розумінні положень ст. 382 КАС України, є керівник суб`єкта владних повноважень, яким, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є ОСОБА_2 з 20.08.2020 року.

Крім того, колегією суддів враховується, що, як було встановлено вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва було зобов`язано ГУ ПФ в м. Києві подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня набрання ним законної сили, а також вказано, що у разі невиконання обов`язку щодо подання звіту про виконання судового рішення у встановлений строк судом можу бути застосовані заходи, передбачені ч. 2 ст. 382 КАС України.

У рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що після набрання 01.10.2020 року рішенням суду по цій справі законної сили, ГУ ПФ в м. Києві станом на 16.09.2021 року не виконано рішення суду в частині виплати коштів позивачу, що є порушенням вимог законодавства.

Проте, колегія суддів, вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. п. 4, 5 п. 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно ст. ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 (далі - Порядок № 649), який був чинний на час набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Відповідно до п. 1 Порядку № 649 цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Пунктом 3 Порядку № 649 передбачено, що боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Згідно п. п. 4, 5 Порядку № 649 черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Приписи п. 10 Порядку № 649 визначають, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Матеріали справи свідчать, що, хоча відповідачем і подано звіт про виконання судового рішення, однак останнім на виконання судового рішення в частині: виплати пенсії ОСОБА_1 : з 23.03.2016 - відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а саме - мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року та відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" в редакції Закону від 03.10.2017 р. N 2148-VIII, який набрав чинності з 11.10.2017, а саме - мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року,

з вирахуванням раніше виплачених сум пенсії.

У звіті, який подано до суду першої інстанції ГУ ПФ в м. Києві повідомило, що у період з січня - грудень 2020 року останнім проведено виплати у розмірі 42125930,73 грн «погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» за 2018 -2019 роки.

Отже, ГУ ПФ в м. Києві вжило заходи з метою виконання рішення суду по даній справі.

Колегією суддів враховується, що фактична невиплата нарахованих пенсійних виплат зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання ГУ ПФ в м. Києві встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічну позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, в ухвалі від 19.05.2015 року по справі № 21-1044а15 та у постанові від 22.11.2016 року по справі № 804/5081/13-а, а також Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24.01.2018 року по справі № 405/3663/13-а, від 16.07.2018 року по справі № 811/1469/18.

У постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року по справі №560/523/19 підкреслено, що, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Колегією суддів також враховується, що Верховний Суд у постанові від 31.10.2018 року по справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацом другим пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується вчинення ГУ ПФ в м. Києві дій, спрямованих на виконання судового рішення у цій справі, невиплата перерахованих сум пенсії має місце не внаслідок ухилення від виконання судового рішення, а через відсутність у необхідному розмірі коштів, необхідних для його виконання, колегія суддів приходить до висновку, що хоча рішення суду у цій справі не було виконано Відповідачем у повному обсязі, а останнім без наявних на те об`єктивних причин не забезпечено подачу звіту про виконання рішення суду у встановлений строк, проте

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що невиконання ГУ ПФ в м. Києві рішення суду у повному обсязі є безумовною підставою для накладення на керівника управління штрафу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про накладення штрафу неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні клопотання про накладення штрафу - відмовити.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 382 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2021 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді І.О. Грибан

О.М. Кузьмишина