Справа № 260/998/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 260/998/21 пров. № А/857/16098/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Шевчук С.М., Шинкар Т.І.

з участю секретаря судового засідання: Хабазня Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року (ухвалене головуючою-суддею Плехановою З.Б. у м. Ужгороді, час складання повного тексту судового рішення 27 липня 2021 року) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Майстер КА» до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року Приватне підприємство «Майстер КА» (далі ПП «Майстер КА», підприємство, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЗК399/2165/АВ/П/ПО від 22.10.2020 (далі Попередження) та припис про усунення виявлених порушень №ЗК399/2165/АВ/П/ПО від 22.10.2020 (далі - Припис), складених Управлінням Держпраці у Закарпатській області (далі Управління Держпраці, Управління, контролюючий орган, відповідач), стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь Підприємства сплачений судовий збір в розмірі 2 270 грн та 3000 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Закарпатського оружного адміністративного суду від 08.07.2021 позов було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано оспорюваний Припис, а також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь ПП «Майстер КА» судовий збір в розмірі 1135,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 було стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління на користь ПП «Майстер КА» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Не погодившись із додатковим рішенням, Управління Держпраці подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ПП «Майстер КА» у задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про неспівмірність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відтак, в контексті положень ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 08.07.2021 (згідно штампу поштового зв`язку) в межах п`ятиденного строку після розгляду справи судом представником позивача було подано до суду першої інстанції заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій він просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із складності справи, розгляду справи у загальному позовному провадженні та неодноразову участь адвоката у судових засіданнях.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

За змістом ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів враховує, що оскільки в рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 не вирішувалося питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, отриману в суді першої інстанції, тому були підстави для ухвалення додаткового судового рішення з цього питання.

Так, згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відносно відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як суб`єкта владних повноважень, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, колегія суддів на підставі аналізу положень статей 134, 139 КАС України зазначає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 по справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 по справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 по справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 по справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Згідно висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 04.02.2021 по справі №280/1765/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Матеріалами справи підтверджується, що на обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в обумовленій сумі гонорару, суду надано наступні документи, а саме : договір про надання правової допомоги від 03.11.2020 з ОСОБА_1 , який діє на підставі Свідоцтва виданого Радою адвокатів Закарпатської області №21/1941 від 05.03.2019, ордер серії АО№1018098 від 16.03.2021, акт виконаних робіт, розрахунок щодо визначення розміру виплати за надану правову допомогу до договору про надання правової допомоги від 03.11.2020, корінець договору про надання правової допомоги від 17.03.2021.

Зокрема, згідно договору про надання правової допомоги від 03.11.2020, адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і порядку, визначених даним договором, а клієнт зобов`язується прийняти (отримати) та оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору.

Відповідно до Акту виконаних робіт, адвокатом в межах даного договірного зобов`язання по підготовці позовної заяви складено договір про надання правової допомоги (представництво інтересів) (період затраченого часу 30 хв), проведено консультацію з клієнтом та побудову правової позиції (період затраченого часу 2 год 30 хв), здійснено підготовку та складання позовної заяви, виготовлено копії (період затраченого часу 7 год). Загальна кількість затраченого часу становить 10 год. Вартість однієї години витраченого часу становить 300 грн. Загальна вартість витраченого часу становить 3000 грн.

На думку суду апеляційної інстанції, покладення на відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу слід брати до уваги суму, на яку фактично такі роботи виконано, тобто суму, зазначену у акті виконаних робіт, що підписаний обома сторонами, та підтверджену відповідними рахунком (фактурою) та платіжними документами в межах надання правничих послуг щодо розгляду конкретної справи.

Також слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу включають в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо.

Колегія суддів звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Додатково слід зазначити, що відповідач, будучи завчасно повідомлений належним чином про розгляд питання розподілу судових витрат 19.07.2021, що підтверджується довідкою, не подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, як це передбачено ч.6 ст.134 КАС України.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване додаткове рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року по справі №260/998/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. М. Шевчук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 17.11.2021.