Справа № 460/3104/19
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2021 року м. Рівне №460/3104/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

адвокат Негрей Олександр Михайлович
доГоловне управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
В С Т А Н О В И В:

Адвокат Негрей Олександр Михайлович (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Рівненській області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.10.2019 року №Ф-21084-17 в сумі 22 989,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.10.2019 на його адресу надійшла вимога ГУ ДПС в Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати ЄСВ на суму 22 989,13 грн. Позивач не погоджується з оскаржуваною вимогою, оскільки вважає, що заборгованість зі сплати ЄСВ, а також будь-які правові підстави для нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відсутні, оскільки останній не є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, а здійснює адвокатську діяльність у формі адвокатського бюро.

Ухвалою суду від 06.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.11.2019 зупинено провадження у справі до набрання чинності рішенням Верховного суду у зразковій справі №520/3939/19.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що за змістом якого поняття "адвокатська діяльність" охоплює усі форми незалежної професійної діяльності адвоката. ОСОБА_1 з 08.04.2011 по 30.12.2016 здійснював незалежну професійну діяльність як самозайнята особа, з 10.03.2016 організаційною формою його діяльності було адвокатське бюро Негрея О.М. Враховуючи те, що позивач, як самозайнята особа, заяви за формою №7-ЄСВ не подав, він вважається платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, такий внесок зобов`язаний нараховувати та сплачувати. Вказав, що позивач не належить до переліку осіб, які звільняються від сплати ЄСВ за провадження незалежної професійної діяльності. З таких підстав просить суд відмовити в позові повністю.

Ухвалою суду від 12.11.2021 року поновлено провадження у справі.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби" вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком, до якого, у тому числі, включене Головне управління ДПС у Рівненській області.

Абзацами 3 та 4 пункту 2 вказаної Постанови установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій; права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Наказом ДПС України від 30 вересня 2020 року № 529 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком, до якого, зокрема, включено Головне управління ДПС у Рівненській області.

30 вересня 2020 року проведено державну реєстрацію створення Головного управління ДПС у Рівненській області як відокремленого підрозділу (код ЄДРПОУ ВП 44070166) юридичної особи ДПС України (), про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис за № 008085321.

Наказом ДПС України від 12 листопада 2020 року № 643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС», затверджено Положення про Головне управління ДПС у Рівненській області (Положення доступне для перегляду в мережі Інтернет за посиланням: https://rv.tax.gov.ua/data/files/253986.pdf).

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 вказаного Положення, Головне управління ДПС у Рівненській області як відокремлений підрозділ ДПС України є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Рівненській області ().

Наказом ДПС України від 24 грудня 2020 № 755 "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій" розпочато з 01 січня 2021 року здійснення територіальними органами ДПС України, утвореними як її відокремлені підрозділи, повноважень і функцій територіальних органів ДПС України, що ліквідуються відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби".

За правилами частини першої статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Суд зазначає, що функції держави не зникають із ліквідацією юридичної особи публічного права (крім випадку повної відмови держави від виконання певних функцій, що потребуватиме відповідних змін у законодавстві), а тому, у будь-якому випадку, враховуючи принцип безперервності влади, має бути вирішено питання про «функціональне» правонаступництво юридичної особи публічного права, щодо якої не існує запису в ЄДР про припинення.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для заміни відповідача у справі на правонаступника - Головне управління ДПС у Рівненській області (код ЄДРПОУ ВП 44070166).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Адвокат Негрей Олександр Михайлович є самозайнятою особою (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видане Радою адвокатів Рівненської області №789)

З 10 травня 2011 року позивач перебував на обліку у контролюючому органі як платник податків на загальній системі оподаткування за № 48634.

До 10 березня 2016 року позивач здійснював адвокатську діяльність, як самозайнята особа, з 10 березня 2016 року ОСОБА_1 здійснював адвокатську діяльність за організаційною формою «Адвокатське бюро».

У зв`язку зі зміною форми діяльності ОСОБА_1 подав до податкового органу заяву форми № 8-ОПП від 30 грудня 2016 року №948 (про ліквідацію або реорганізацію платника податків) із проханням провести заходи, передбачені Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (далі - Порядок № 1588), яка зареєстрована відповідачем за №948.

З 31 грудня 2016 року позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС, як самозайнята особа: стан платника 3 прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру), з 23 жовтня 2018 року стан платника 11 припинено, але не знято з обліку (КОР не пусті).

Адвокатське бюро Негрея Олександра Михайловича (, місцезнаходження: 33028, Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, буд.48) зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 10 березня 2016 року (номер запису: 1 012367) та перебуває на обліку, як платник податків, з 10 березня 2016 року за № 22 на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, є платником ЄВ 3 групи за ставкою 5 %.

У період з 29.07.2019 по 31.07.2019 головним управлінням ДФС у Рівненській області було проведено документальну позапланову перевірку невиїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 28.07.2019, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 28.07.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 08.04.2011 по 28.07.2019, за наслідками якої складено акт від 07.08.2019 №159/17-00-13-04/ НОМЕР_1 .

Згідно з висновками зазначеного акта перевірки, контролюючим органом встановлено порушення позивачем, зокрема:

- п. 63.3. ст..63 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755 зі змінами та доповненнями та п.8.4. розд.VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 не повідомлено податковий орган про об`єкти оподаткування або об`єкти з оподаткуванням за формою 20-ОПП.

- ч.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI із змінами і доповненнями, а саме: встановлено несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, нарахованого самозайнятою особою, яка перебуває на загальній системі оподаткування за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на загальну суму 393,50грн по терміну сплати 01.05.2014 (фактично сплачено 26.06.2014), за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 на загальну суму 422,65грн по терміну сплати 30.04.2015 (фактично сплачено 29.07.2015) та за період з 01.01.2015по 31.12.2015 на загальну суму 956,34грн по терміну сплати 04.05.2016 (фактично сплачено 27.07.2016);

- п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI із змінами і доповненнями та п.4 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.04.2015 №435, а саме: неподання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік та 2018 рік по терміну подання до 01.05.2018 та до 01.05.2019 відповідно.

На підставі результатів документальної позапланової невиїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 , оформлених актом від 07 серпня 2019 року №159/17-00-13-04/ НОМЕР_1 , ГУ ДПС 20 вересня 2019 року прийнято вимогу №Ф-21084-17 про сплату позивачем боргу (недоїмки) з ЄВ у сумі 22989,13 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Пунктом 2 статті 1 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абз.1 п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

Також згідно положень п.5 коментованої статті платниками єдиного внеску, серед іншого є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Так, відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абз.1 п.1 та п. 3 ч.1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується:

- для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Згідно з ч. ч. 2,3 ст. 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 8 статті 9 Закону № 2464-VI у редакції, що діє з 01 січня 2018 року, встановлено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Позивач не заперечує того, що відповідно до вказаних вимог Закону № 2464-VI є платником ЄВ, який зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати, однак заперечує наявність у нього будь-якої заборгованості із цього платежу з урахуванням форми ведення ним адвокатської діяльності.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регламентовано приписами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI)

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 5076-VI адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності)

Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 1 статті 14 Закону № 5076-VI встановлено, що адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив.

Державна реєстрація адвокатського бюро здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом (частина 2 статті 14 Закону № 5076-VI).

Відповідно до визначень понять, що містяться у підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі ПК), самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

На переконання суду, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що особи, які провадять індивідуальну адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, зобов`язані сплачувати ЄВ, як самозайнята особа (фізична особа-підприємець чи особа, яка провадить незалежну професійну діяльність).

Якщо ж особа здійснює адвокатську діяльність у формі адвокатського бюро, яке використовує її найману працю як роботодавець у розумінні Закону № 2464-VI, та отримує від нього дохід у вигляді заробітної плати, тобто є найманим працівником, то таке бюро, як роботодавець, зобов`язане сплачувати за неї ЄВ на загальних підставах.

Сам факт здійснення адвокатської діяльності у спірний період ОСОБА_1 не заперечується.

Разом із тим, як зазначає відповідач та підтверджується матеріалами справи, процедура зняття з обліку ОСОБА_1 , як самозайнятої особи на загальній системі оподаткування, завершена не була.

Як вбачається з висновків акту документальної позапланової невиїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 від 07 серпня 2019 року №159/17-00-13-04/ НОМЕР_1 позивач не подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого ЄВ за 2017-2018 роки, що ним також не заперечується.

Водночас матеріали справи не містять доказів того, що ЄВ у розмірі, не меншому за розмір мінімального страхового внеску, за ОСОБА_1 у спірний період було сплачено адвокатським бюро ОСОБА_1 , як його роботодавцем, на загальних підставах.

Будь-яких заперечень зі сторони ОСОБА_1 щодо правильності нарахування контролюючим органом суми ЄВ у спірний період матеріали справи не містять.

При цьому, на переконання суду, у випадку незгоди із діями (бездіяльністю) контролюючого органу при розгляді його заяви форми № 8-ОПП від 30 грудня 2016 року ОСОБА_1 вправі оскаржити їх до адміністративного суду у встановленому процесуальним законом порядку, однак це не може бути підставою для невиконання ним обов`язків, передбачених приписами Закону № 2464-VI.

Сплата єдиного внеску є формою участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Мета такої участі полягає у гарантуванні особі матеріального забезпечення у разі настання страхового випадку (як то безробіття, тимчасова непрацездатність, нещасний випадок на виробництві чи професійне захворювання, досягнення пенсійного віку тощо).

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ.

Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

З системного аналізу норм права слідує, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема, адвокатську, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Приймаючи рішення про відмову у задоволені позову, суд виходив з того, що позивачем порушено процедуру зняття з обліку як самозайнятої особи, результати розгляду його заяви форми №8-ОПП від 30.12.2016 ним оскаржено не було, а тому останнього не було позбавлено обов`язку зі сплати єдиного внеску на загальних підставах. Також, суд зауважує, що позивачем не надано суду доказів того, що у спірний період єдиний внесок за нього сплачувався Адвокатським бюро Негрея Олександра Михайловича як його роботодавцем.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову без задоволення.

Підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов адвоката Негрей Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,33023, код ЄДРПОУ ВП 44070166) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 15 листопада 2021 року.

Суддя В.В. Щербаков