Справа № 540/5196/21
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

17 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/5196/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.07.2019р. №, відповідно до якого ОСОБА_1 нараховані грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 374157,34 грн. та нараховані штрафні санкції у сумі 93539,34 грн.;

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення № відповідно до якого ОСОБА_1 нараховані штрафні санкції у сумі 170 грн.;

- визнати незаконним та скасувати податкового повідомлення-рішення від 15.07.2019р. № відповідно до якого ОСОБА_1 нараховані грошові зобов`язання з військового збору в сумі 31179,79 грн. та нараховані штрафні санкції у сумі 7794,95 грн.

Податкові повідомлення-рішення прийняті за висновками документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 з питань отримання додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. Позивач стверджує про порушення порядку проведення перевірки, направлення на перевірку, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не було надіслано за адресою проживання позивача рекомендованим листом із повідомленням про вручення, позивач був об`єктивно позбавлений можливості ознайомитись у встановлений законом спосіб із зазначеними документами до початку здійснення контрольного заходу, що є порушенням відповідачем порядку проведення документальної невиїзної перевірки позивача. Вважає, що зазначена в акті перевірки сума доходу у вигляді податкового блага у розмірі 2078651.88грн. з посиланням лише на дані, надані до органу ДФС банком є безпідставними, так як наведені відомості щодо анульованої (прощеної) заборгованості про її загальний розмір 2078651.88 грн., не розкриває зміст взаємовідносин сторін за кредитним договором, історію платежів, нарахування процентів за користування кредитом, комісій та/або штрафних санкцій (пені) та достовірно свідчили б про правовий статус прощеного боргу. Прощення (списання) заборгованості в розмірі 2747923.15 грн. за кредитними договором не є доходом, одержаним як додаткове благо, у розумінні пп. 14,1.47 п. 14,1 ст. 14 Податкового кодексу України, так як не відповідачем не визначено, хто саме є кредитором , тому й не є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб. відсутнє відповідне рішення про анулювання (прощення) суми боргу позивачу кредитором, факт належного повідомлення позивача про анулювання (прощення) боргу, включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь позивача, за підсумками звітного періоду. Згідно довідці вих..№59-3/10-15-92 від 15.09.2016 АТ УкрСиббанк" повідомило про виконання кредитних зобов`язань на дату 15 вересня 2016року, а саме про те, що кредитний договір № 0 від 29.05.2008р. втратив чинність в зв`язку з виконанням боржником усіх боргових зобов`язань в повному обсязі. Але, відповідач під час проведення перевірки та складання акту не з`ясував складову суми прощеної (анульованої) кредитором боргу, яка може включати в себе як основну суму кредиту, так і відсотки за користування ним, комісії та/або штрафні санкції (пеню), а також дотримання порядку повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, що дозволить визначити правовий статус прощеної заборгованості й, відповідно, наявність у позивача обов`язку сплати податку з доходів фізичних осіб та відображення їх у річній податковій декларації. Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Отже, визначальним є встановлення і дослідження обставин щодо складових суми прощеної (анульованої) кредитором боргу, яка може включати в себе як основну суму кредиту, так і відсотки за користування ним, комісії та/або штрафні санкції (пеню), а також дотримання порядку повідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу, що дозволить визначити правовий статус прощеної заборгованості й, відповідно, наявність у позивача обов`язку сплати податку з доходів фізичних осіб та відображення їх у річній податковій декларації. Виявлена сума прощеного позивачу боргу в розмірі 2078651.88грн. не є безумовною підставою для висновків про заниження позивачем податку на доходи, оскільки, а ні під час перевірки, а ні під час розгляду справи ДФС не встановлено з чого саме складається ця сума прощеного боргу та без врахування курсової різниці при переведенні боргу із валютного у гривневий.

Ухвалою від 15.09.21 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 01.11.21 на 09:30 годині.

07.10.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову.

19.10.2021 до суду надійшла відповідь на відзив.

07.10.2021 відповідач подав до суду клопотання про залучення до участі в розгляді справи в якості 3-ї особи без самостійних вимог АТ "УкрСиббанк" та про витребування від банку договору про надання кредиту № 0 від 29.05.2008, укладеного з ОСОБА_1 , повідомлення про анулювання (прощення) боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30.09.2008.

На заявлене клопотання про залучення третьої особи та витребування доказів представником позивача подані заперечення , які обгрунтовані тим, що відповідач не надав підтвердження вжиття заходів щодо самостійного отримання доказів від банку, крім того не обґрунтовано яким чином рішення суду вплине на права та обов`язки третьої особи.

Згідно ч.2 ст. 49 КАС України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Виходячи з предмету позовних вимог, задля об`єктивного та всебічного розгляду справи, з дотриманням положень статті 49 КАС України, суд вважає за необхідне залучити АТ "УкрСиббанк" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 статті 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В частині 4 статті 9 КАС України визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи предмет спору та положення ст. 80 КАС України, заслухавши пояснення сторін в підготовчому засіданні 01.11.2021 р., суд вважає за необхідне витребувати додаткові докази.

27.10.2021 відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України. На що позивач подав заперечення, в яких зазначив про те, що податкові повідомлення-рішення позивач не отримував, дізнався про існування податкового боргу випадково, а представник позивача ознайомився з ними та актом перевірки лише при ознайомленні з матеріалами справи № 540/4211/20, яка була відкрита за позовом ГУ ДПС у Херсонській області про стягнення з ОСОБА_1 суми податкового боргу. Всі документи від направлення на перевірки, акту та податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги надсилались відповідачем на адресу: АДРЕСА_1 , за якою позивач декілька років не проживає, про що було відомо податковій службі. Вказана адреса платника податків не відповідає наданим відповідачу самим платником податків відомостям про останнє місце проживання платника податків ОСОБА_1 , а саме: свідоцтво про державну реєстрацію ФОП від 26.04.2002 із зазначенням місця реєстрації: АДРЕСА_2 , свідоцтво про державну реєстрацію ФОП від 10.12.2009 із зазначенням місця реєстрації: АДРЕСА_3 , повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 із зазначенням місця реєстрації: АДРЕСА_3 . Згідно копії паспорту з 30 липня 2012 року відповідач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 . На думку позивача, у відповідача була достовірна інформація щодо фактичного місця проживання та місця реєстрації Позивача, яка не співпадає із адресою, зазначеною у ППР та акті перевірки і податковій вимозі, що є підтвердженням неналежного повідомлення платника податків про початок перевірки та спростовує факт вручення копії наказу про проведення перевірки від 21.03.2019р. №431 та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 22.03.2019р. №172/21- 22-13-05. Позивач тривалий час працює за кордоном (згідно послужної книжки моряка), та у період з 17 грудня 2018року по серпень 2019 року перебував за кордоном, фактично не мав можливості отримувати будь-які документи від відповідача.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, до такого висновку щодо строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) дійшов Верховний Суд у постановах від 25.02.2021 у справі №580/3469/19 та від 05.03.2021 у справі № 640/9172/20.

В позовній заяві позивач стверджує, що строк звернення до суду з даним позовом ним не попущений, оскільки про порушення своїх прав та інтересів дізнався лише 09.08.2021 під час ознайомлення з матеріалами справи № 540/4211/20, тому що адреса ОСОБА_1 в усіх документах управлінням податкової служби була зазначена неправильно, до суду звернувся 10.09.2021.

Податкові повідомлення, податкова вимога вважаються надісланими (врученими) фізичній особі, якщо їх вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого її місце перебування з повідомленням про вручення. Якщо платник на день надсилання податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вона вважається належним чином врученою навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата. У разі коли неможливо вручити платнику вимогу поштою у зв`язку з його відсутністю за місцезнаходженням (службових осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою службових осіб платника єдиного внеску прийняти вимогу, вона вважається врученим платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання позовної заяви особою після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами процесуальних дій, та підтверджені належними доказами.

З наданих до позовної заяви матеріалів справи судом встановлено, що строк звернення до суду не був пропущений, оскільки відповідачем не спростовані доводи позивача про те, що він дізнався про існування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги тільки 09.08.2021, у зв`язку з прийнятим судовим рішенням про стягнення з нього податкового боргу. Позивач надав докази того, що з 2005 року він не мешкає за адресою, на яку надсилались податкові повідомлення-рішення, податкова вимога, отже, позивач не мав можливості отримати фізично ці документи. З 2013 року позивач припинив своє підприємницьку діяльність. На момент припинення мав юридичну адресу АДРЕСА_3 , про що було відомо відповідачу. Тому позивач не міг вчасно звернутись за захистом до суду.

При вирішенні питання про дотримання строку на звернення до суду суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, а також іншим умовам.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви. Разом з тим, це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову).

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду внаслідок пропуску строку звернення до суду, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження. Оскільки позивач дійсно не мав можливості дізнатися раніше про існування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, суд вбачає підстави для відмови у задоволенні клопотання податкової служби про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 240, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про залишення позову без розгляду.

Залучити до участі в розгляді справи публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" як 3-особу без самостійних вимог на стороні Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі .

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі надати суду до 01.12.2021 - докази надсилання копії відзиву позову з додатками 3-й особі (ПАТ "УкрСиббанк").

Зобов`язати ОСОБА_1 надати суду до 01.12.2021 - докази надсилання 3-й особі копії позову з додатками, копію кредитного договору, копію документів, які підтверджують анулювання частини боргу за кредитом, копію платіжного документа про сплату заборгованості за кредитом,

Запропонувати ПАТ "УкрСиббанк" надати суду копію кредитного договору з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), а також докази анулювання (прощення) останньому частини боргу, копію платіжного документа про погашення ОСОБА_1 кредитної заборгованості в 2016 році.

Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя В.В. Хом`якова