Справа № 718/2088/21
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 718/2088/21 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Масюк Л.О.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

16 листопада 2021 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Сосонної Наталії Володимирівни про скасування постанови про адміністративне стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сосонної Наталії Володимирівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4665409 від 20.08.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.09.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема апелянт, посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Зазначає, що керуючи транспортним засобом він швидкості руху в населеному пункті не перевищував. На вимогу позивача інспектор поліції жодних доказів порушень правил дорожнього руху не надав. В постанові відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку "5.45" "населений пункт" та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, що могло б дати змогу встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення. Поліцейський використовував TruCam в незакріпленому вигляді, а утримував в руці під час вимірювання швидкості руху.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи у відповідності до вимог частини 2 статті 313 КАС України.

У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4665409 від 20 серпня 2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що останній 20 серпня 2021 року о 18:12 год. в с. Старі Кривотули, дорога АН 10 123 км, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TRUCAM LTI 20|20, чим порушив п. 12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому оскаржив її в судовому порядку.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав стверджувати, що факт руху автомобіля Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , зі швидкістю 80 км/год у межах населеного пункту село Старі Кривотули, підтверджується відеозаписом наявним у матеріалах справи.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до пп."б" п.12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, позивач 20 серпня 2021 року о 18:12 год. в с.Старі Кривотули, дорога АН 10 123 км, керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год, при цьому перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год.

Вчинення позивачем правопорушення підтверджується наявним у матеріалах справи фотознімком та відеозаписом, який здійснений сертифікованим приладом TruCam №ТС008397, який зафіксував, що автомобіль позивача марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 80 км/год.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тобто, фотознімок та відеозапис, здійснений сертифікованим приладом TruCam ТС 008397, є отриманими у встановленому законом порядку доказами того, що позивач перевищив дозволену законом швидкість і, відповідно, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про те, що поліцейський використовував TruCam в незакріпленому вигляді, а утримував в руці під час вимірювання швидкості руху, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до інформації ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Частина 1 ст.40 Закону України "Про національну поліцію" містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.

Тобто, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта відносно того, що у постанові відсутні посилання на докази місцезнаходження дорожнього знаку 5.45 "населений пункт" та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної автодороги, оскільки зміст ст.283 КУпАП не містить у своєму переліку таких вимог щодо посилання на наявність дорожніх знаків. Єдині посилання, які мають бути вказані в змісті постанови про адміністративне правопорушення це посилання на докази правопорушення та технічні засоби якими було зафіксовано такі правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, факт порушення обмеження швидкості був встановлений за допомогою лазерного вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20.

В свою чергу, колегією суддів вище зазначено, що даний прилад є належним доказом в розумінні законодавства.

Разом з цим, з показів даного приладу вбачається факт порушення на автомобільній дорозі АН 10 123 км за координатами: "(48° 47' 36.63" N) (24° 51' 36.29" E)".

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку щодо можливості встановлення місця порушення правил дорожнього руху автомобілем з державним номерним знаком НОМЕР_1 , і дане місце є населеним пунктом с. Старі Кривотули, Івано-Франківської області.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містять достатню інформацію про обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням наведеного у сукупності, апеляційний суд вважає, що факт порушення позивачем вимог пункту 12.4 ПДР підтверджується матеріалами справи та не спростовано в ході судового розгляду даної справи, а тому спірна постанова серії ЕАО №4665409 від 20.08.2021 правомірною та не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 вересня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.