Справа № 463/12722/21
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/272/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Рудаков Д. І.

при секретарі - Ліпчанській А.В.,
за участю перекладача - Максимів О.Й.,
представника позивача Арендач М.В.,
відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом 7 прикордонного Карпатського загону Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації тазабезпечення примусового видворення іноземця за межі території України, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив суд ухвалити рішення про продовження строку затримання громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців, а саме до 07 год. 30 хв.20 травня 2021 року.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що відповідач, діючи у складі групи осіб, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 661 прикордонного знаку, територія Карівської сільської ради Сокальського району Львівської області та в зворотньому напрямку в межах 668 прикордонного знаку з Республіки Польща в Україну, внаслідок чого о 07 год. 30 хв. 20.11.2020 року був затриманий прикордонним нарядом Група реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Львівського прикордонного загону. 21.11.2020 про затримання громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 проінформовано Посольство Ісламської Республіки Іран в Україні та ДКС Міністерства закордонних справ України. 23.11.2020 Сокальським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. 24.11.2020 Личаківським районним судом м. Львова прийнято рішення про примусове видворення іноземця, а також його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України. 24.11.2020 року Личаківським районним судом м. Львова прийнято рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації. 12.02.2021 року Личаківським районним судом м. Львова відносно відповідача було прийнято рішення про примусове видворення, а також про його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України. 19.05.2021 року Личаківським районним судом м. Львова відносно відповідача було прийнято рішення про продовження терміну затримання з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України. В ході з`ясування обставин правопорушення встановлено, що відповідач на територію України в`їхав встановленим порядком 10.11.2020 через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Бориспіль», на підставі короткострокової візи серії Y05011240 (термін дії закінчився 31.12.2020 року). 14.12.2020 відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України, с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області. Проте, до органів міграційної служби в порядку визначеному «Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15.02.2012 року №150, з метою продовження терміну перебування на території України не звертався. Таким чином в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України) відповідач перебуває на території України незаконно. Не виконуючи вимоги чинного законодавства України щодо порядку законного перебування на території України, прийняв рішення про незаконне перетинання державного кордону в Республіку Польща з метою подальшого транзитного нелегального слідування до країн Західної Європи. що реалізуючи свої права та свободи, він міг встановленим порядком іммігрувати до країн Європейського Союзу на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України. З метою видворення відповідача органом охорони державного кордону вживаються активні заходи щодо його ідентифікації та документування свідоцтвом на повернення в країну походження. Так, 07.04.2021 року повторно направлено запит щодо ідентифікації та документування відповідача свідоцтвом на повернення. Від Посольства надійшла інформація про те, що 21.06.2021 року відповідача було документувано свідоцтвом на повернення (термін дії якого закінчився 11.07.2021 року).

Варто зазначити, що зі сторони відповідача відсутня співпраця із представниками Держприкордонслужби України, він категорично відмовляється самостійного (без супроводу) повертатися до країни походження. Перебуваючи у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні 24.06.2021 року відповідач звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. ГУ ДМС України у Волинській області відповідачу було відмовлено в оформленні документів щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Зазначену відмову ним було оскаржено до Волинського окружного адміністративного суду, а в подальшому на рішення відповідного суду від 27.09.2021 року подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду (23.10.2021 року призначено складу суду).

Станом на момент подачі позову відносно відповідача все ще не завершена процедура щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, тому не проводяться заходи щодо ідентифікації, а в подальшому забезпечення примусового видворення за межі України.

Враховуючи те, що термін утримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 20.11.2021, наявність умов за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, існує необхідність продовження строку затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених у ньому мотивів.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що його ідентифіковано, він звернувся із заявою про визнання його біженцем, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Судом встановлено, що громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи у складі групи осіб, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 661 прикордонного знаку, територія Карівської сільської ради Сокальського району Львівської області та в зворотному напрямку в межах 668 прикордонного знаку з Республіки Польща в Україну, внаслідок чого о 07 год. 30 хв. 20.11.2020 року був затриманий прикордонним нарядом Група реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Львівського прикордонного загону.

21.11.2020 про затримання громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 проінформовано Посольство Ісламської Республіки Іран в Україні та ДКС Міністерства закордонних справ України.
23.11.2020 Сокальським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
В ході з`ясування обставин правопорушення встановлено, що відповідач на територію України в`їхав встановленим порядком 10.11.2020 через пункт пропуску для авіаційного сполучення «Бориспіль», на підставі короткострокової візи серії Y05011240 (термін дії закінчився 31.12.2020 року). 24.11.2020 Личаківським районним судом м. Львова прийнято рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації. 12.02.2021 року Личаківським районним судом м. Львова відносно відповідача було прийнято рішення про примусове видворення, а також про його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.

14.12.2020 відповідач був поміщений до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України, с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області. До органів міграційної служби в порядку визначеному «Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15.02.2012 року №150, з метою продовження терміну перебування на території України не звертався.

19.05.2021 року Личаківським районним судом м. Львова відносно відповідача було прийнято рішення про продовження терміну затримання з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України до 07 год. 30 хв. 20 листопада 2021 року. Протягом вказаного періоду, а саме 24.06.2021 року відповідач звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. ГУ ДМС України у Волинській області відповідачу було відмовлено в оформленні документів щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Зазначену відмову ним було оскаржено до Волинського окружного адміністративного суду, а в подальшому на рішення відповідного суду від 27.09.2021 року подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду (23.10.2021 року призначено складу суду).

З метою видворення відповідача органом охорони державного кордону вживаються активні заходи щодо його ідентифікації та документування свідоцтвом на повернення в країну походження. Так, 30.11.2020 року до Посольства Ісламської Республіки Іран (далі - Посольство) направлено запит (разом з додатками) з метою ідентифікації та документування відповідача свідоцтвом на повернення.

У зв`язку із відсутністю відповіді від Посольства 7 прикордонним загоном 07.04.2021 року повторно направлено запит щодо ідентифікації та документування відпровідача свідоцтвом на повернення. Від Посольства надійшла інформація про те, що 21.06.2021 року відповідача було документувано свідоцтвом на повернення.

Відповідно до ч.11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною 12 ст. 289 КАС України передбачено, про продовження строку затримання не пізніш як за пять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Згідно ч.13 ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації.
Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.
З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в Законі.
Судом встановлено, що позивачем вжито заходи для забезпечення ідентифікації та документування відповідача шляхом надіслання відповідних запитів до Департаменту консульської служби МЗС України, відповідь на вказані звернення надійшла, особу ідентифіковано.
Станом на момент подачі позову відносно відповідача все ще не завершена процедура щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, тому не проводяться заходи щодо забезпечення примусового видворення за межі України.

За встановлених обставин, суд вважає, що вказані підстави (мета) для продовження строку затримання відповідача відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Тому, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 77, 241-246, 271, 289 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Текст рішення складено та підписано 16 листопада 2021 року.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач 7 прикордонний Карпатський загін Західного регіонального управління (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України: АДРЕСА_1 .

Відповідач громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,місцезнаходження: Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.І. Рудаков