Справа № 160/6537/21
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 160/6537/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Рубаніа А.В.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Франскевич Ю.І.,

представника відповідача Нагорного Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року в адміністративній справі №160/6537/21 (головуючий суддя І-ї інстанції Царікова О.В., повне судове рішення складено 26.07.2021 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23.04.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 13-с від 13.04.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Наказом начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області №136-о від 05.02.2021 року позивача призначено на посаду начальника Криворізького Південного відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області в порядку переведення з ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Наказом відповідача №13-с від 13.04.2021 року до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків. Позивач вказує, що оскаржений наказ не містить жодного конкретного факту наявності в його діях ознак дисциплінарного проступку, не наведено обставин вчинення дисциплінарного проступку. Відповідачем не було встановлено всіх необхідних елементів складу дисциплінарного проступку, за вчинення якого оголошено догану, в тому числі, не було доведено наявності шкідливих наслідків дій/бездіяльності позивача, які були предметом дослідження в межах дисциплінарного провадження. Позивач також зазначив, що подання дисциплінарної комісії про результати розгляду дисциплінарної справи стосовно нього, за результатами розгляду дисциплінарної справи від 05.04.2021 року та протоколу засідання дисциплінарної комісії №3 від 30.03.2021 року підписано неуповноваженим членом дисциплінарної комісії. Відтак, оскаржуваний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №13-с від 13.04.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час прийняття податкової декларації громадянина ОСОБА_2 посадовими особами Криворізького північного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області в порушення пункту 49.8 ст.49 ПК України не було виконано обов`язок перевірки достовірності обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 ст.48 цього Кодексу. Крім того, вказаною перевіркою встановлено порушення вимог Положення про організацію роботи при виявленні органами ДПС фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, затвердженого наказом ДПС України від 12.06.2020 року №265 в частині ненадання посадовими особами Криворізького північного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області управлінню боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, від структурних підрозділів ГУ ДПС у Дніпропетровській області, інформації стосовно отримання ОСОБА_2 доходу у вигляді суми поворотної фінансової допомоги в розмірі 577500000 грн. та доходів, отриманих з джерел поза межами України (Кіпр, євро) в розмірі 601628160 грн.. Відповідач зазначив, що дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідно до ст.ст.69, 73 Закону України «Про державну службу» розглянула дисциплінарну справу №4 відносно позивача та дійшла висновку щодо наявності в його діях складу дисциплінарного проступку, визначеного п.5 ч.2 ст.65 цього Закону. За наслідками розгляду справи на підставі ст.ст.65, 66, 77 Закону та п.33 Порядку за неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень рекомендовано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани, у зв`язку із чим був прийнятий наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за №13-с від 13.04.2021 року. Відповідачем повністю дотримано процедуру, встановлену чинним законодавством, висновки про підстави застосування дисциплінарного стягнення є чіткими і зрозумілими, що спростовує твердження позивача про порушення відповідачем принципу правової визначеності.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач та його представник проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивача ОСОБА_1 наказом в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області №608-о від 29.10.2019 року призначено на посаду начальника Криворізького північного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в порядку переведення з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (а.с.18 т.1).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про державну службу» вказана посада віднесена до категорії «Б» посад державної служби.

В період з 02.02.2021 року по 12.02.2021 року проведена позапланова перевірка з питань дотримання посадовими особами вимог Податкового кодексу України та правомірності дій працівників Криворізького північного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області за фактом прийняття у 2020 році та адміністрування податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 .. За результатами вказаної перевірки 12.02.2021 року складений акт №1/04-36-02-09 (а.с.106-121 т.1).

Наказом начальника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 01.03.2021 року № 4-с від 01.03.2021 порушено дисциплінарне провадження відносно позивача. Додатком до наказу № 4-с від 01.03.2021 затверджено склад дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 (а.с.76-77 т.1).

15.03.2021 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесено наказ №8-с про внесення змін до окремих наказів ГУ ДПС, згідно якого в наказі від 01.03.2021 року № 4-с у складі дисциплінарної комісії проведено замну.

Дисциплінарна комісія, розглянувши матеріали дисциплінарного провадження, протоколом №3 від 30.03.2021 року проголосувала за прийняття рішення про наявність в діях державного службовця, начальника Криворізького південного відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 , дисциплінарного проступку в частині незабезпечення належного контролю за діями підпорядкованого підрозділу при прийомі у 2020 році та адмініструванні податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 .. Вирішено також підготувати подання дисциплінарної комісії про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. За всі питання порядку денного проголосували одноголосно всі 9 членів дисциплінарної комісії (а.с.78-82 т.1).

На підставі протоколу №3 від 30.03.2021 року дисциплінарною комісією складено подання від 05.04.2021 року № 2635/04-36-01-22 на адресу начальника ГУ управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому повідомлено про висновок дисциплінарної комісії щодо наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, визначеного п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», який полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, а саме: в частині незабезпечення належного контролю за діями підпорядкованих підрозділів. Вказаним поданням рекомендовано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків. Подання дисциплінарної комісії погоджено та підписано вісьмома членами дисциплінарної комісії. Головою дисциплінарної комісії Миколою Обертовичем подання не підписувалось у зв`язку з перебуванням останнього у відпустці (а.с.84-85 т.1).

На підставі вказаного подання дисциплінарної комісії начальником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 13.04.2021 року винесено наказ №13-с про оголошення позивачу догани за неналежне виконання посадових обов`язків (а.с.44-45 т.1).

Позивач, не погодившись із наказом про оголошення докани, оскаржив такий наказ до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі по тексту - Закон №889), та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону України №899 за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.65 Закону №899 підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до положень п.5 частини другої статті 65 Закону №889 законодавцем визначений чіткий вичерпний перелік дій або бездіяльності державного службовця, що є дисциплінарним проступком, за вчинення яких настає дисциплінарна відповідальність: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до частин 1-3 статті 67 Закону №889 дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 69 Закону №899 для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Відповідно до пункту 13 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1039 від 04.12.2019 року (далі по тексту-Порядок №1039), дисциплінарна комісія у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, що регулюють питання здійснення дисциплінарних проваджень, і цим Порядком.

Частиною другою статті 69 Закону №899 встановлено, що дисциплінарну комісію стосовно інших державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Позивачем порядок призначення та проведення дисциплінарного провадження не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Відповідно до ч.10, ч.11 ст.69 Закону №899 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до ст.77 Закону №899 рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом України «Про державну службу», правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, при наданні оцінки правомірності порядку накладення на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходити із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про державну службу».

Отже, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

При вирішенні питання правомірності прийняття оскарженого наказу №13-с від 13.04.2021 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, апеляційний суд виходить з наступного.

Обґрунтування та висновки оскаржуваного наказу викладені у формі констатації факту доведення за результатами дисциплінарного провадження вчинення позивачем дисциплінарного проступку, визначеного п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», який полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, а саме: в частині незабезпечення належного контролю за діями підпорядкованих підрозділів.

Наказ №13-с від 13.04.2021 року не містить стислого викладу обставин дисциплінарної справи, проте містить посилання на подання дисциплінарної комісії від 05.04.2021 року № 2635/04-36-01-22 та протокол дисциплінарної комісії від 30.03.2021 року №3 як на підставу винесення рішення про догану позивачу.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що подання дисциплінарної комісії від 05.04.2021 року № 2635/04-36-01-22, на підставі якого винесено спірний наказ також не містить стислого викладу обставин дисциплінарної справи.

Аналізуючи питання дотримання дисциплінарною комісією вимог законодавства при оформленні своїх рішень, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що відповідно до пункту 34 Порядку №1039 подання дисциплінарної комісії є результатом розгляду дисциплінарної справи. Подання готується дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Подання складається із вступної, мотивувальної та резолютивної частини. У вступній частині зазначаються: дата складення; відомості щодо підстав для порушення дисциплінарного провадження; прізвище, ім`я, по батькові державного службовця, його посада, інші відомості, що мають значення для здійснення дисциплінарного провадження.

У мотивувальній частині зазначаються: разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів; - обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; - ступінь вини державного службовця; - характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків; - відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби; - заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду. У резолютивній частині зазначаються: у разі наявності у діях державного службовця дисциплінарного проступку: - висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого відповідним пунктом частини другої статті 65 Закону, та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; - вид дисциплінарного стягнення, рекомендованого до застосування, передбачений відповідною частиною статті 66 Закону, або обставини, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення.

З огляду на зазначене вище вбачається, що дисциплінарною комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області не дотримані вимоги закону щодо оформлення подання за результатами розгляду дисциплінарної справи відносно позивача, зважаючи на відсутність в мотивувальній частині цього подання інформації щодо: фактів, що підтверджують вчинення позивачем дисциплінарного проступку; обставин, що призвели до вчинення позивачем дисциплінарного проступку; ступеню вини позивача; - ступеню тяжкості дисциплінарного проступку, настання тяжких наслідків; відомостей, що характеризують позивача, обставин, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність позивача, результати оцінювання службової діяльності позивача, наявність заохочень, стягнень та ставлення позивача до державної служби; пояснень позивача та рішення, прийняті дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

Крім того, за результатом дослідження голосування дисциплінарної комісії з питань притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яке було оформлено протоколом дисциплінарної комісії від 30.03.2021 року №3, суд звертає увагу, що у вказаному голосуванні брали участь всі члени дисциплінарної комісії, в тому числі, і її голова. Проте, на поданні дисциплінарної комісії від 05.04.2021 року №2635/04-36-01-22 відсутній підпис голови дисциплінарної комісії, що є порушенням пункту 34 Порядку №1039, як вірно зазначив суд першої інстанції.

Зі змісту та висновків протоколу засідання дисциплінарної комісії №3 від 30.03.2021 року вбачається, що він містить кілька посилань на ситуацію, яка стала підставою для дисциплінарного провадження, проте в протоколі відсутній навіть стислий виклад такої ситуації та відсутня конкретизація дій чи бездіяльності позивача, які розглядалися під час засідання дисциплінарною комісією.

З протоколу не зрозуміло, яка саме особа приймала декларацію ОСОБА_2 , які порушення при цьому нею допущенні, чи знаходиться така особа у підпорядкуванні ОСОБА_1 , чи притягнута ця особа до дисциплінарнорї відповідальності та які саме дії безпосередньо позивача стали наслідком виявленого порушення.

Крім того, доповідна записка №76/04-36-02-11 від 18.02.2021 року, яка складена на підставі акта від 12.02.2021 року, містить пропозицію щодо порушення дисциплінарних проваджень за виявленими фактами порушення порядку прийняття та оформлення декларації по ОСОБА_2 , відносно ще чотирьох осіб, крім ОСОБА_1 ..

Проте, відповідачем не надано відомостей стосовно результатів дисциплінарних проваджень відносно інших осіб та матеріали справи такої інформації також не містять.

Посилання відповідача на ту обставину, що внаслідок виявленого порушення - неналежного прийняття та опрацювання декларації ОСОБА_2 , до бюджету не надійшли відповідні податки, спростовується наявною в протоколі № 3 від 30.03.2021 року інформацією, що член дисциплінарної комісії ОСОБА_3 окремо звернула увагу, що при прийомі декларації по ОСОБА_4 станом на час проведення дисциплінарного провадження не підтверджена сума втрати бюджету внаслідок неналежного прийняття та опрацювання декларації.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач пояснив, що ОСОБА_2 у встановлені строки сплачено до бюджету в повному обсязі податкові зобовь`язання по задекларованим сумам доходів.

Вказані обставини відповідачем не оскаржуються та не спростовуються.

Також судом встановлено, що перелік порушень, викладених в акті позапланової перевірки від 12.02.2021 року, та перелік порушень, викладених керівником робочої групи в доповідній записці №76/04-36-02-11 від 18.02.2021 року, складеної на підставі акта від 12.02.2021 року, не є такими, що повністю співпадають.

Ані доповідна записка, ані як зазначалось вище подання дисциплінарної комісії від 05.04.2021 року №2635/04-36-01-22, ані оскаржуваний наказ №13-с від 13.04.2021 року, не містять конкретизації порушень (перелік обставин та підстав), за які позивачу оголошено догану.

Згідно тексту оскаржуваного наказу №13-с від 13.04.2021 року в діях позивача наявний дисциплінарний проступок, визначений п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», який полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, а саме: в частині незабезпечення належного контролю за діями підпорядкованих підрозділів (а.с.44-45 т.1).

При цьому, наказ не містить посилання на конкретні дії чи бездіяльність позивача, зазначення актів органів державної влади; наказів (розпоряджень) та доручень керівників, які не виконувались позивачем; вказівки стосовно яких підпрозділів чи осіб позивачем не забезпечений належний контроль та в чому це виражається.

Апеляційний суд зазначає, що однією підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани слугувало незабезпечення належного контролю за діями підпорядкованих підрозділів.

Судом взято до уваги ту обставину, що аргументи відповідача є такими, що не узгоджуються із законодавчо визначеними підставами для звільнення зі служби позивача, визначених статтею 65 частиною 2 Закону України «Про державну службу», оскільки є безпідставними твердження відповідача, про те, що приймаючи спірний наказ у відповідача були докази щодо сумлінності та відповідальності ОСОБА_1 у виконанні своїх повноважень, так як відповідачем не доведено жодного факту, який би вказував на будь-яку причетність позивача до вчинення у підпорядкованому підрозділі якоюсь особою порушення при прийнятті та реєстрації дклараії про доходи ОСОБА_2 , або ж вчинення позивачем дій або бездіяльності, яка б свідчила про недобросовісне (ставлення) виконання, саме позивачем покладених на нього обов`язків.

Встановлена законодавством України персональна відповідальність керівника за виконання завдань очолюваним ним територіальним органом ДФС не звільняє відповідача від обов`язку при прийнятті рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення дослідити наявність причинно-наслідкового зв`язку між невиконаними та/або неналежно виконаними завданнями центрального органу, інших підрозділів ДФС, та діями або бездіяльністю керівника такого територіального органу ДФС.

Вказані правові висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.04.2018 року у справі № 804/8092/16.

Зважаючи на приписи статті 61 Конституції України, згідно з якими юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; а також зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів дослідження відповідачем причинно-наслідкового зв`язку між проступком та конкретними діями підрозділу, підпорядкованого позивачу, та діями управління податкового адміністрування (управління податків і зборів з фізичних осіб) ГУ ДПС у Дніпропетровській області; зважаючи на відсутність чіткої вказівки на дії, які не були вчинені саме Криворізьким північним управлінням ГУ ДПС у Дніпропетровській області в ситуації з інформуванням управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом, про отримання ОСОБА_2 іноземного доходу, суд зазначає про необґрунтованість висновку відповідача про вчинення саме ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у вигляді невиконання вимог Положення №265 під час прийняття працівником піджрозділу податкової декларації від 30.06.2020 року від громадянина ОСОБА_2 , за яке позивач має нести персональну дисциплінарну відповідальність.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 мав реальну можливість проконтролювати правильність прийняття декларації особою, яка працює у підпорядкованому йому підрозілі (в якому, до речі, є свій керівник). Окрім того, в посадові обов`язки позивача не входить «переперевірка» правильності оформлення та реєстрації декларацій після їх оформлення іншими працівниками.

Тобто, у судовому засіданні не встановлено, а відповідачем не надано доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням вищевикладеного та встановлених фактичних обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд погоджується із висновокм суду першої інстанції про протиправність наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №13-с від 13.04.2021 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та його скасування.

Відповідно достатті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позиція стосовно обов`язку доказування висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому суд зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року в адміністративній справі №160/6537/21 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року в адміністративній справі №160/6537/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак