Справа № 340/3573/21
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року м. Кропивницький Справа № 340/3573/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

за участю секретаря судового засідання Бодюл М.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

представник: Самарін А.С.

відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ ВП 43995486)

представник: Дубовий Є.Г.

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через представника Самаріна А.С., звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (надалі - ГУ ДПС у Кіровоградській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №5 від 16.03.2021 року, №5 від 16.03.2021 року та №5 від 16.03.2021 року.

Позов мотивовано тим, що спірні податкові повідомлення - рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийняті ГУ ДПС у Кіровоградській області за результатами фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, оформленої актом №376/11/11/РРО/ НОМЕР_1 від 05.02.2021 року. Позивачка стверджує про незаконність цієї перевірки, оскільки вона призначена контролюючим органом за відсутності визначених Податковим кодексом України підстав для її проведення. Крім того, перевірка проведена попри мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок та застосування штрафних санкцій, запроваджений пунктами 52-1, 52-2 розділу ХХ ПК України на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Позивачка заперечує висновки акту перевірки про виявлені порушення законодавства, стверджує про невідповідність цих висновків фактичним обставинам та просить суд скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою судді від 19.07.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що фактична перевірка належної ФОП ОСОБА_1 господарської одиниці - кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого у АДРЕСА_2 , проведена за наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області №118-п від 03.02.2021 року, виданим на підставі листа Державної податкової служби України №3019/7/99-00-07-05-02-07 від 02.02.2021 року про низькі виторги при реалізації підакцизних товарів. За результатами перевірки встановлено порушення позивачкою пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, а саме: непроведення розрахункової операції через РРО та невидача розрахункового документа, що засвідчує факт купівлі товару на суму 139 грн.; ненадання документів, що засвідчують облік товару та його походження; зберігання в місцях роздрібної торгівлі тютюнових виробів, не маркованих марками акцизного податку. Доводячи дотримання порядку призначення та проведення фактичної перевірки, а також правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 з 07.08.2018 року була зареєстрована як фізична особа - підприємець та займалася такими видами економічної діяльності: 56.30 Обслуговування напоями (основний); 46.34 Оптова торгівля напоями; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах. (а.с. 101 - 103) 29.03.2021 року проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Позивачка провадила підприємницьку діяльність у барі " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованому у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , яке вона використовувала на підставі договору суборенди нежитлового приміщення від 01.08.2020 року, укладеного з ОСОБА_2 (а.с. 32 - 33)

Начальником ГУ ДПС у Кіровоградській області видано наказ №118-п від 03.02.2021 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 ", яким на підставі п.19-1, пп.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, 80.2.5 п.80.2 ст.80, ст.81 ПК України наказано провести фактичну перевірку господарської одиниці - бару " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ФОП ОСОБА_1 , з 03.02.2021 року тривалістю 6 діб за період діяльності з 01.01.2020 року по 08.02.2021 року з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). (а.с. 35, 91)

На підставі цього наказу посадовим особам ГУ ДПС Кіровоградської області - головним державним ревізорам-інспекторам Бабалічу В.М. та Чудіній Т.С. видані направлення №200 від 03.02.2021 року, №201 від 03.02.2021 року на проведення фактичної перевірки бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", ФОП ОСОБА_1 тривалістю 6 діб, з питань дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). (а.с. 177, 178)

Цими посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області складено акт №376/11/11/РРО/ НОМЕР_1 від 05.02.2021 року про результати фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв. (а.с. 92 - 95)

Висновками акту перевірки встановлено такі порушення:

- пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - непроведення розрахункової операції через РРО;

- пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - здійснення реалізації товарів, необлікованих у встановленому порядку (тютюну для куріння кальяну вартістю 5096 грн.);

- абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" - зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановлено зразка (тютюну для куріння кальяну на загальну суму 5096 грн.);

- пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України - ненадання у повному обсязі документів, що належать до перевірки.

На підставі цього акту ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено такі податкові повідомлення-рішення:

- форми "С" №5 від 16.03.2021 року, яким за порушення пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" на підставі статті 17 цього Закону та підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України до ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 13, 90 грн.;

- форми "С" №5 від 16.03.2021 року, яким за порушення пункту 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" на підставі статті 20 цього Закону та підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України до ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 10 192 грн. (а.с. 36);

- форми "С" №5 від 16.03.2021 року, яким за порушення абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" на підставі абзацу 20 частини 2 статті 17 цього Закону, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України до ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. (а.с. 38);

- форми "ПС" №5 від 16.03.2021 року, яким за порушення пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, абзацу 2 пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України до ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. (а.с. 37).

Не погодившись з цими податковими повідомленнями-рішеннями, позивачка оскаржила їх в адміністративному порядку. Рішенням Державної податкової служби України №4109/Р/99-00-06-03-02-09 від 04.06.2021 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

До суду з цим позовом позивачка звернулася у липні 2021 року, оскаржуючи податкові повідомлення-рішення №5 від 16.03.2021 року, №5 від 16.03.2021 року та №5 від 16.03.2021 року.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Пунктом 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (надалі - ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи виконують такі функції: 19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; 19-1.1.16. здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; 19-1.1.17. проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктами 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 61 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється зокрема шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України.

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Згідно з пунктом 80.4 статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Пунктами 80.5, 80.7, 80.9, 80.10 статті 80 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Статтею 81 ПК України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Згідно з пунктом 81.2 статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Пунктом 81.3 статті 81 ПК України передбачено, що під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та пред`явлення або надіслання у випадках, визначених пунктом 81.1 статті 81 ПК України документів (формальна підстава).

Суд установив, що перевірка за місцем провадження позивачкою її господарської діяльності - у барі "ІНФОРМАЦІЯ_1" - проведена посадовими особами відповідача відповідно до рішення керівника контролюючого органу, а саме наказу начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області №118-п від 03.02.2021 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 "

На підставі цього наказу посадовим особам ГУ ДПС Кіровоградської області видані направлення №200 від 03.02.2021 року, №201 від 03.02.2021 року на проведення фактичної перевірки господарської одиниці ФОП ОСОБА_1 - бару "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Перед початком фактичної перевірки у барі " ІНФОРМАЦІЯ_1 " проведена контрольна розрахункова операція, у ході якої особою, яка здійснює розрахункові операції - офіціантом ОСОБА_4 - здійснено продаж товарів, про що складено акт проведення контрольної розрахункової операції за місцем реалізації товарів (надання послуг) від 05.02.2021 року. (а.с. 16)

Зі змісту акту перевірки №376/11/11/РРО/ НОМЕР_1 від 05.02.2021 року вбачається, що фактична перевірка проведена у присутності ОСОБА_5 , яка, як установлено судом, на той момент була найманим працівником ФОП ОСОБА_1 (а.с. 176)

Саме ОСОБА_5 як особі, яка фактично проводила розрахункові операції, перед початком перевірки були пред`явлені службові посвідчення та направлення на проведення перевірки, а також їй під розписку вручено копію наказу №118-п від 03.02.2021 року. (а.с. 177, 178)

Тож матеріали справи свідчать, що посадові особи контролюючого органу були допущені до фактичної перевірки на господарській одиниці позивачки та провели таку перевірку.

За наслідками цієї перевірки були виявлені порушення вимог законодавства щодо здійснення розрахункових операцій та в частині обліку і зберігання тютюнових виробів, які стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень про застосування до позивачки фінансових санкцій (штрафів).

Позивачка у позові оскаржує вказані рішення, посилаючись насамперед на відсутність правових підстав для призначення фактичної перевірки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17 вказала, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 року у справі №826/17123/18 сформулював правовий висновок, відповідно до якого незалежно він прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Перевіряючи доводи позивачки про незаконність фактичної перевірки, суд установив, що у наказі начальника ГУ ДПС у Кіровоградській області №118-п від 03.02.2021 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " всупереч вимогам до наказу, наведеним у пункті 81.1 статті 81 ПК України, відсутнє посилання на конкретні підстави проведення перевірки, які визначені пунктом 80.2 статті 80 ПК України, а міститься лише посилання на норми Податкового кодексу України, зокрема підпункти 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

У відзиві на позов відповідач стверджував, що приводом для видання цього наказу та призначення фактичної перевірки став лист Державної податкової служби України №3019/7/99-00-07-05-02-07 від 02.02.2021 року, в якому було повідомлено, що ОСОБА_1 , здійснюючи господарську діяльність з використанням РРО, на господарському об`єкті - барі, розташованому по АДРЕСА_2 , звітує про низькі виторги при реалізації підакцизних товарів.

Між тим, вказаний лист відповідачем до суду не надано.

Натомість на вимогу суду про подання документів, які стали підставою для видання наказу №118-п від 03.02.2021 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " представник відповідача надав інший лист Державної податкової служби України №17267/7/99-00-07-05-02-07 від 28.09.2020 року. У цьому листі, адресованому Головним управлінням ДПС в областях та м. Києві, зазначено, що Державна податкова служба України за допомогою Системи зберігання і збору даних реєстраторів розрахункових операцій провела аналіз виторгів, проведених через РРО у червні - серпні 2020 року. Аналізом встановлено майже 12 тис. господарських об`єктів, через які здійснюється продаж підакцизних товарів, середньомісячний виторг яких складає лише 5 тис. грн. Вказана інформація може свідчити про приховування суб`єктами господарювання реального обсягу розрахункових операцій. Тож цим листом зобов`язано начальників Головних управлінь здійснити фактичні перевірки суб`єктів господарювання, які у червні - серпні 2020 року показали нереально низькі виторги, проведені через РРО (додаток 2). До додатку 2 включено ОСОБА_1 (господарська одиниця - " ІНФОРМАЦІЯ_1", АДРЕСА_2 ), сума виторгу за липень 2020 року - 3185 грн., сума виторгу за серпень 2020 року - 1956 грн. (а.с. 135 - 137)

Суд зазначає, що у розумінні підпунктів 8.2.2, 8.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України наявна у контролюючого органу або отримана ним в установленому законодавством порядку інформація щодо платника може бути підставою для призначення фактичної перевірки, у разі якщо вона містить відомості про можливі, проте конкретні порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи, зокрема щодо здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, а також у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. При цьому у наказі мають бути посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, а не тільки посилання на норми, що їх регулюють.

Подібна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі №640/21536/19, від 22.09.2020 року у справі №520/1304/2020, від 19.11.2020 року у справі №160/7971/19, від 08.04.2021 року у справі №640/21528/19, від 28.10.2021 року у справі №520/10214/2020.

Однак, у наказі №118-п від 03.02.2021 року не наведені фактичні підстави для призначення перевірки та не відображено, яка саме інформація, що наявна та/або отримана контролюючим органом, стала підставою для призначення фактичної перевірки.

Лист Державної податкової служби України №17267/7/99-00-07-05-02-07 від 28.09.2020 року, який надав суду відповідач, не містить інформації, яка б чітко вказувала на конкретні порушення законодавства позивачкою, посилання на норми права, які порушені або можливо порушені нею.

Суд вважає, що сама по собі інформація про обсяг операцій, проведених у липні та серпні 2020 року через РРО, зареєстрований на господарську одиницю позивачки, не свідчить про можливі порушення законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, які можуть бути предметом фактичної перевірки.

За змістом підпункту 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 ПК України подання суб`єктом господарювання звітності про використання РРО та/або ПРРО із нульовими показниками є окремою підставою для проведення контролюючим органом фактичної перевірки.

Тому суд вважає, що інформація про низькі показники виторгу (менше 5 тис. грн.) за липень-серпень 2020 року на господарській одиниці, яка не підтверджена фактичними даними про порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, не є тією інформацією, яка могла бути підставою для призначення фактичної перевірки позивачки відповідно до підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України у лютому 2021 року.

У ході судового розгляду справи відповідач не надав доказів наявності у нього станом на момент видання наказу №118-п від 03.02.2021 року інформації щодо позивачки, яка б свідчила про неповноту проведення розрахунків через РРО на господарській одиниці позивачки та приховування нею реального обсягу розрахункових операцій.

Оскільки відповідач не довів наявність підстав, визначених пп.80.2.2 та пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, для призначення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , тому суд погоджується з доводами позову про незаконність призначення та проведення такої фактичної перевірки.

Щодо посилання представника позивачки на порушення відповідачем пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, то цією нормою установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

- документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

- фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Оскільки фактична перевірка позивачки призначена з підстав, визначених підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, тому встановлений нормами ПК України мораторій на неї не поширюється.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22.09.2020 року у справі №520/8836/18 наголосив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду, суд визнає протиправними та скасовує спірні податкові повідомлення-рішення №5 від 16.03.2021 року, №5 від 16.03.2021 року та №5 від 16.03.2021 року як такі, що прийняті на підставі незаконної перевірки, та не вдається в дослідження правомірності висновків акту ГУ ДПС у Кіровоградській області №376/11/11/РРО/ від 05.02.2021 року про допущені позивачкою порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Податкового кодексу України, які стали підставою для накладення на неї штрафів. Встановлені судом порушення відповідачем вимог закону щодо призначення фактичної перевірки є самостійною і достатньою підставою для висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі цього акту.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позову, здійснені позивачкою витрати на оплату судового збору у сумі 908 грн. слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області форми "С" №5 від 16.03.2021 року, форми "ПС" №5 від 16.03.2021 року, форми "С" №5 від 16.03.2021 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш

Повне рішення суду складено 16.11.2021 року.