Справа № 520/16659/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 листопада 2021 р. справа № 520/16659/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код 40108599) про визнання нечинним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати нечинним та скасувати рішення Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків;

- поновити пропущений строк та визнати дату виникнення права на отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків не з часу звільнення 13.08.2020р., а з дати видачі нової довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією із зміненою причиною інвалідності 24.05.2021р.

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код 40108599) скласти та затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код 40108599) на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат на правову допомогу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот гривень)..

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.05.2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Супровідним листом №2969/119/05/29-2021 від 08.07.2021 року відповідач повернув матеріали без права на виплату, оскільки термін встановлення інвалідності перевищує шість місяців після звільнення зі служби. Однак сам висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивач отримав лише 14.09.2021 року. Однак зазначена обставина не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена позивачу поза межами строку не з вини позивача, а у зв`язку із складанням Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Харківській області документів, необхідних для встановлення інвалідності та ступеню втрати працездатності у відсотках, а саме: акту за формою Н-1 від 12.04.2021 р. та за формою Н-5 від 09.04.2021р., на виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2021р. по справі № 520/13570/2020. Тобто, документи, передбачені пунктом 5 розділу III Порядку №4, для виплати одноразової грошової допомоги, позивач мав змогу надати відповідачу тільки після складання останнім на виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2021р. по справі №520/13570/2020 акту за формою Н-1 від 12.04.2021 р.. Після цього 24.05.2021р. медико-соціальною експертною комісією було замінено причину інвалідності, а саме 2 група інвалідності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. Позивач зазначив, що до складання акту за формою Н-1 від 12.04.2021 р. позивач був позбавлений права звернутись до МСЕК для встановлення інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання ним службових обов`язків, оскільки складені відносно позивача до цього часу документи не встановлювали що зазначена травма отримана під час виконання службових обов`язків. Таким чином, після звільнення позивача з посади та до складання акту за формою Н-1 від 12.04.2021 р. та постанови МСЕК від 24.05.2021 р. позивач був позбавлений права отримати групу інвалідності у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що 27.06.2020 госпітальною військово-лікарською комісією ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» видано ОСОБА_1 свідоцтво про хворобу №130, в якому зазначено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням ним служби в поліції. Причинний зв`язок травми не встановлено у зв`язку з відсутністю акту про нещасний випадок. 13.08.2020 наказом ГУНП в Харківській області №241 о/с позивача було звільнено з органів Національної поліції через хворобу. 19.01.2021 позивачу було встановлено II групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 01.02.2021 серії 12 ААБ № 293652. На виконання рішення суду ГУМВС України в Харківській області було складено акти розслідування нещасного випадку за формою Н-1 та Н-5 та комісія з розслідування нещасного випадку прийшла до висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. У зв`язку зі складанням нових актів позивач звернувся до госпітальної військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» для внесення змін до свідоцтва про хворобу від 27.06.2020 №130. Постановою госпітальної військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» від 26.04.2021 №5 скасовано п.11 постанови ГВЛК №130 від 27.06.2020, стосовно причинного зв`язку наслідків травми, та зазначено що «Травма, Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків». У зв`язку із внесенням змін до свідоцтва про хворобу позивач звернувся до МСЕК із вимогою про зміну причини інвалідності, на підставі змін у свідоцтві про хворобу. Медико-соціальною експертною комісією було змінено причину інвалідності, а саме II група інвалідності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 24.05.2021 серії 12 ААБ №293945. 31.05.2021 у зв`язку із зміною причини інвалідності позивач звернувся до ГУНП в Харківській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків. Начальником ГУНП в Харківській області затверджено висновок про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги через відсутність правових підстав. Представник відповідача вказав, що позивач був звільнений з органів Національної поліції - 13.08.2020, а II групу інвалідності у зв`язку із отриманням травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків позивачу встановлено - 24.05.2021, тобто більш ніж через 6 місяців, що не відповідає нормам п.3 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», яка містить застереження щодо часових обмежень у вигляді шести місяців з дня звільнення, тобто має пройти період часу, що не є пізнішим шести місяців з моменту звільнення зі служби. Інших термінів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, через визначення інвалідності, чинним законодавством для поліцейських не існує. З огляду на викладене, представник відповідача з адміністративним позовом не погоджується та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позицію, викладену у адміністративному позові.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 27.06.2020 госпітальною військово-лікарською комісією ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» видано ОСОБА_1 свідоцтво про хворобу №130, в якому зазначено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням ним служби в поліції. Причинний зв`язок травми не встановлено у зв`язку з відсутністю акту про нещасний випадок.

13.08.2020 наказом ГУНП в Харківській області №241 о/с позивача було звільнено з органів Національної поліції через хворобу.

19.01.2021 позивачу було встановлено II групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 01.02.2021 серії 12 ААБ №293652.

В силу приписів ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року по справі №520/13570/2020, яке набрало законної сили 25.03.2021 року, встановлено, що 30.07.2020 комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 23.04.1995, складено акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5* з висновком, що нещасний випадок з ОСОБА_1 трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. До такого рішення комісія прийшла в зв`язку з тим, що не можливо достовірно підтвердити або спростувати факт отримання тілесних ушкоджень старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 саме внаслідок побиття невстановленою особою 23.04.1995 при виконанні службових обов`язків. Головою ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області 31.07.2020 року був затверджений акт № 4/20 про нещасний випадок невиробничого характеру від 30.07.2020 р. форми НТ*, згідно висновку якого: враховуючи зібрані матеріали комісією прийнято рішення. що нещасний випадок зі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 , слідчим відділу по розслідуванню злочинів по лінії карного розшуку СУ УМВС України в Харківській області 23.04.1995 року трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

За наслідками розгляду справи 520/13570/2020 Харківським окружним адміністративним судом вирішено адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними і скасування актів та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити. Визнати протиправним та скасувати акт розслідування нещасного випадку, що стався 23 квітня 1995 року форма Н-5* від 30.07.2020 р. Зобов`язати ГУ МВС України в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) скласти новий акт розслідування нещасного випадку, що стався 23 квітня 1995 року, яким визнати нещасний випадок, що стався 23 квітня 1995 року зі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 , слідчим відділу по розслідуванню злочинів по лінії карного розшуку СУ УМВС України в Харківській області таким, що трапився в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Визнати протиправним та скасувати акт №4/20 про нещасний випадок невиробничого характеру від 30.07.2020 р. форми НТ*. Зобов`язати ГУ МВС України в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) скласти новий акт про нещасний випадок виробничого характеру, яким визнати нещасний випадок, що стався 23 квітня 1995 року зі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 , слідчим відділу по розслідуванню злочинів по лінії карного розшуку СУ УМВС України в Харківській області таким, що трапився в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

На виконання вказаного рішення суду ГУМВС України в Харківській області було складено акти розслідування нещасного випадку за формою Н-1 від 12.04.2021 року та Н-5 від 09.04.2021 року, в яких комісія з розслідування нещасного випадку прийшла до висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

У зв`язку зі складанням нових актів позивач звернувся до госпітальної військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» для внесення змін до свідоцтва про хворобу від 27.06.2020 №130.

Постановою госпітальної військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» від 26.04.2021 №5 скасовано п.11 постанови ГВЛК №130 від 27.06.2020, стосовно причинного зв`язку наслідків травми, та зазначено що «Травма, Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків».

У зв`язку із внесенням змін до свідоцтва про хворобу позивач звернувся до МСЕК із вимогою про зміну причини інвалідності, на підставі змін у свідоцтві про хворобу, Медико-соціальною експертною комісією було змінено причину інвалідності, а саме II група інвалідності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 24.05.2021 серії 12 ААБ №293945.

31.05.2021 у зв`язку із зміною причини інвалідності позивач звернувся до ГУНП в Харківській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків.

Начальником ГУНП в Харківській області затверджено висновок про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України від 02 липня 2015 року №580-УІІІ «Про Національну поліцію» (проміжок часу з моменту звільнення перевищує 6 місяців), про що було повідомлено позивача листом №2969/119/05/29-2021 від 08.07.2021 року.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон від 02.07.2015 № 580-VІІІ).

Так, відповідно до частини першої статті 97 Закону від 02.07.2015 №580-VІІІ одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Таким чином, вказаною нормою Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ визначено шість підстав, за наявності яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога поліцейським, при цьому визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції (п. 4), чи отриманого під час виконання ним службових обов`язків (п. 3), різняться та є окремими правовими підставами для призначення і виплати одноразової грошової допомоги особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

При цьому, виплата одноразової грошової допомоги за п. 3 ч. 1 статті 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ здійснюється за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): 1) інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання поліцейським службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок № 4).

Підпунктом 2 пункту 4 розділу 1 Порядку №4, зі змінами та доповненнями, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до п. 1 розділу II Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з пунктом 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Отже, зазначені положення Порядку № 4 також ставлять отримання одноразової грошової допомоги в залежність від обставин інвалідності чи втрати працездатності поліцейським під час виконання ним службових обов`язків.

Судом встановлено, що єдиною підставою для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги слугував той факт, що повторна інвалідність позивача, причини отримання якої пов`язані внаслідок виконання ним службових обов`язків, була встановлена лише 24.05.2021 року, тобто поза межами шестимісячного терміну після звільнення з поліції (13.08.2020 року).

Як вже зазначалось вище, згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 01.02.2021 серії 12 ААБ №293652, первинно позивачу було встановлено 2-гу групу інвалідності з 19.01.2021 року із зазначенням причин інвалідності захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції, а не у зв`язку з виконанням службових обов`язків, саме з причин протиправності дій відповідача під час складання акту розслідування нещасного випадку, що стався 23 квітня 1995 року форма Н-5* від 30.07.2020 р. та акту №4/20 про нещасний випадок невиробничого характеру від 30.07.2020 р. форми НТ*.

Тобто, первинно позивачу було встановлено другу групу інвалідності в межах шестимісячного строку після його звільнення з поліції.

Водночас, вирішальним моментом в межах даної адміністративної справи є наявність рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року по справі №520/13570/2020 про визнання протиправними та скасування акту розслідування нещасного випадку, що стався 23 квітня 1995 року форма Н-5* від 30.07.2020 р., акту №4/20 про нещасний випадок невиробничого характеру від 30.07.2020 р. форми НТ* та зобов`язання відповідача скласти новий акт розслідування нещасного випадку та акт про нещасний випадок виробничого характеру, якими визнати нещасний випадок, що стався 23 квітня 1995 року зі старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 , слідчим відділу по розслідуванню злочинів по лінії карного розшуку СУ УМВС України в Харківській області таким, що трапився в період проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Відтак, з моменту набрання рішенням Харківського окружного адміністративного суду законної сили (25.03.2021 року), оскаржувані акти втратили свою дію з моменту їх прийняття та вважаються з того часу (30.07.2020 року) протиправними. Як наслідок, порушення права позивача та отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ, тривало з 2020 року саме з вини відповідача.

Суд зауважує, що позивач мав можливість реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.97 Закону від 02.07.2015 №580-IV та подати усі необхідні документи, передбачені пунктом 5 розділу III Порядку №4 для проведення такої виплати, лише після складання відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року акту повторного розслідування нещасного випадку за формою Н-5* від 09.04.2021 року та акту №2/21 про нещасний випадок за формою Н-1* від 12.04.2021, в яких міститься висновок про те, що нещасний випадок із позивачем трапився в період проходження служби при виконанні ним службових обов`язків, а також прийняття Госпітальною військово-лікарською комісією ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» постанови від 26.04.2021 №5 про скасування п.11 постанови ГВЛК №130 від 27.06.2020, стосовно причинного зв`язку наслідків травми, та зазначення що «Травма, Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків».

Отже, саме через протиправність попередніх дій відповідача щодо обставин розслідування нещасного випадку та безпідставно прийнятого рішення про те, що травма позивача не була пов`язана із виконанням ним службових обов`язків, повторний огляд позивача та встановлення йому другої групи інвалідності з зазначенням причин інвалідності "травма, пов`язана з виконання службових обов`язків" (довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 24.05.2021 серії 12 ААБ №293945) мало місце лише 24.05.2021 року, тобто після спливу шести місяців після звільнення позивача з поліції.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що зазначена відповідачем обставина (встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення) не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного пунктом 3 частини першої статті 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ не з вини позивача, а у зв`язку із складанням ГУМВС України в Харківській області усіх документів, необхідних для встановлення інвалідності, а саме, акта за формою Н-5* від 09.04.2021 року, акта №2/21 від 12.04.2021 року за формою Н-1* та постанови Госпітально військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» постанови від 26.04.2021 №5 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 року.

Більше того, у спірній ситуації слід враховувати, що первинно друга група інвалідності встановлена позивачу з 19.01.2021 року, тобто в межах шестимісячного терміну після звільнення останнього з органів поліції, і обставини отримання позивачем травми 23.04.1995 року при виконанні ним службових обов`язків на той час існували, проте безпідставно не визначені відповідачем у попередньо скасованих актах.

Таким чином, до складання акта за формою Н-1* від 12.04.2021, акта за формою Н-5* від 09.04.2021 року та постанови Госпітально військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» від 26.04.2021 №5, позивач був позбавлений права звернутись до МСЕК для встановлення інвалідності із зазначенням інших причин "травма, пов`язання виконанням службових обов`язків", оскільки складені відносно позивача до цього часу попередні документи не встановлювали дану обставину, на підставі чого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ виникає право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі, встановленому п.п. "б" п. 3 ч. 1 ст. 99 цього ж Закону - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Отже, після звільнення позивача зі служби в поліції та до складання акта за формою Н-1* від 12.04.2021, акта за формою Н-5* від 09.04.2021 року та постанови Госпітально військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» від 26.04.2021 №5, позивач був позбавлений права на встановлення інвалідності по причині отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Відтак, з дати встановлення позивачу інвалідності, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 24.05.2021 серії 12 ААБ №293945, у позивача і виникло право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ.

Саме такий правовий висновок у подібних правовідносинах був зроблений Верховним Судом у постанові від 13.12.2019 у справі № 2040/6159/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, твердження відповідача про відсутність правових підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням інвалідності, отриманої внаслідок виконання обов`язків 24.05.2021 року, є безпідставними, оскільки причини, за яких відбулось порушення прав позивача викликані саме протиправністю дій відповідача та його актів, а тому останній не вправі перекладати свою провину у спірній ситуації на позивача та позбавляти його законного права на отримання відповідної виплати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача стосовно відмови у проведенні виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, є протиправними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування висновку Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової домомоги від 24.06.2021 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Щодо позовних вимог поновити пропущений строк та визнати дату виникнення права на отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків не з часу звільнення 13.08.2020р., а з дати видачі нової довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією із зміненою причиною інвалідності 24.05.2021р. та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код 40108599) скласти та затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, суд зазначає наступне.

Процедура призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначена в розділі ІV Порядку №4. Зокрема, згідно пункту 1 цього розділу у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу III, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Згідно пункту 2 розділу ІV Порядку №4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови (пункт 3 розділу ІV Порядку № 4).

Тобто, у межах відповідної процедури призначення та виплати ОГД беруть участь фінансові підрозділи органу поліції, які складають відповідний висновок та керівник органу поліції як окремий суб`єкт, якому належить виключне право в затвердженні/відмові в затвердженні висновку про призначення ОГД та прийняття рішення у формі наказу про виплату такої допомоги чи письмового повідомлення про відмову у проведенні такої виплати. Отже, в питаннях призначення одноразової грошової допомоги існує певна етапність та черговість дій відповідних суб`єктів. При цьому прийняття такого рішення відноситься до виключних дискреційних повноважень керівника чи особи, на яку покладено виконання таких функцій ГУНП у Харківській області, і в цьому випадку суд не може підміняти інший орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У зв`язку з тим, що у питаннях призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги необхідним є проходження відповідних етапів розгляду заяви та черговості дій різних суб`єктів, послідовність яких не може бути порушена чи змінена, а прийняття остаточного рішення із цього питання перебуває в площині виключних повноважень керівника органу поліції, тому на переконання суду вірним способом захисту прав позивача в даному випадку є зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків з урахуванням висновків суду про наявність у позивача права на отримання такої допомоги згідно п.3 ч.1 ст.97 Закону від 02.07.2015 № 580-VІІІ.

Саме такий спосіб захисту порушеного права був підтриманий та визнаний прийнятним Верховним Судом у постанові від 11.06.2020 по справі № 822/1905/17, де досліджувалися подібні правовідносини та в яких зроблено висновок про неможливість суду підміняти компетентний орган у реалізації його повноважень.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відносно клопотання позивача про стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на правову допомогу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот гривень), суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.8 ст.137 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача не надав до суду заперечень щодо розміру витрат позивача на правничу допомогу.

За визначенням ч.1 ст.132 КАСУ, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В свою чергу, у відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАСУ до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАСУ).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАСУ).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАСУ для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАСУ). При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат позивачем надані суду договір про надання правової допомоги від 20.07.2021 року та прибутково-касовий ордер від 20.07.2021 року на суму 8500,00 грн.

Зі змісту договору про надання правової допомоги від 20.07.2021 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вбачається, що за Договором Виконавець (ФОП ОСОБА_2 ) на письмове чи/або усне звернення Клієнта надає йому правову допомогу у всіх галузях права та у рамках усіх форм судочинства.

При цьому наявні матеріали справи не містять доказів того, що ФОП ОСОБА_2 є адвокатом, відповідно витрати за вказаним договором не є витратами на правничу допомогу адвоката в силу приписів КАС України.

Суд зазначає, що згідно з п.4.2.3 договору про надання правової допомоги від 20.07.2021 року ФОП ОСОБА_2 має право залучати до роботи за договором своїх найманих працівників.

У адміністративному позові міститься твердження, що для виконання договору ФОП ОСОБА_2 було залучено його найманих працівників, а саме: адвоката Рябінін С.В. прийнятий на роботу до ФОП ОСОБА_2 згідно наказу про прийняття на роботу №2 від 05.09.2020р., витрати на оплату праці цієї особи була включена до умов Договору.

Однак жодного доказу, який би підтверджував вказані факти до суду не надано.

При цьому судом встановлено, що позивачем не надано жодного доказу щодо безпосередньої участі адвоката у даній справі. Зокрема, адміністративний позов, клопотання про звільнення від сплати судового збору, уточнений адміністративний позов, супровідний лист щодо надіслання до суду документів, відповідь на відзив, підписані самостійно позивачем.

Також суд зазначає, що за змістом розділу 3.1. договору про надання правової допомоги б/н від 20.07.2021р., оплата послуг виконавця за цим договором складає 8500,00 грн., однак матеріали справи не містять доказів, що в межах вказаного договору були надані будь-які юридичні послуги під час звернення ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

З наведеного вбачається, що адвокат не здійснював представництво інтересів позивача в межах даної справи, доказів зворонього надані позивачем документи не містять.

Таким чином, з наданих позивачем документів не вбачається факту того, що ним були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, та як наслідок відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код 40108599) про визнання нечинним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 24.06.2021 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код 40108599) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, з урахуванням висновків суду у даній справі про наявність у ОСОБА_1 права на отримання такої допомоги у відповідності до п.3 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

В задоволенні клопотання позивача про стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код 40108599) на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на правову допомогу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот гривень) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.11.2021 року.

Суддя Біленський О.О.