Справа № 9901/374/20
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2021 року

Київ

справа №9901/374/20

адміністративне провадження № П/9901/374/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Данилевич Н.А., Жука А.В., Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко О.В.,

представника відповідача - Ізвєкова К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення

УСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та предмет спору

1. 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - Суд) як суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої ради правосуддя (далі - відповідач, ВРП), у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення ВРП від 10 листопада 2020 року № 3069/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України".

Стислий виклад позицій позивача та відповідача

2. На думку позивача, оскаржуване рішення є упередженим та протиправним, необґрунтованим та таким, що не містить посилань на визначені законом підстави дисциплінарної відповідальності судді та мотивів, якими відповідач обґрунтовував викладені в оскаржуваному рішенні висновки, при його ухваленні не було забезпечено права позивача на розгляд неупередженим складом ВРП, а також порушено право особи на участь у процесі його прийняття, а тому підлягає скасуванню.

2.1. Позивач наголошує, що спірне рішення прийнято на підставі подання Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України відповідно до рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 19 червня 2020 року № 1890/1 дп/15-20, яке позивачем оскаржено до ВРП. При цьому, однією з підстав оскарження вказаного рішення було його прийняття під час перебування позивача у відпустці. 22 жовтня 2020 року за результатами розгляду вказаної скарги ВРП прийнято рішення № 2930/0/15-20, яким залишено без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року. Вказане рішення ВРП від 22 жовтня 2020 року позивачем оскаржено до Великої Палати Верховного Суду. Таким чином, ухвалення спірного рішення про звільнення з посади судді в межах строків на оскарження рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також попри відсутність остаточного рішення у справі про звільнення з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку, на думку позивача, прямо вказує на упередженість членів дисциплінарного органу.

2.2. Позивач указує, що він 05 листопада 2020 року звернувся до ВРП з клопотанням про відкладення розгляду питання про звільнення його з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України до постановлення рішення Великою Палатою Верховного Суду щодо правомірності прийняття ВРП рішення від 23 червня 2020 року "Про відмову у звільненні ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку".

2.3. Також, позивач зауважує, що в додаток до вищевказаного клопотання ним на електронну адресу ВРП 09 листопада 2020 року направлено клопотання про перенесення розгляду питання про його звільнення у зв`язку з перебуванням з 09 листопада 2020 року на лікарняному (як особа, яка відповідає визначенню випадку COVID-19).

2.4. Оскільки вказані клопотання залишені поза увагою членів ВРП, то позивач уважає, що це свідчить про порушення його права на участь у процесі прийняття цього рішення. Більше того, на думку позивача, ВРП грубо порушила вимоги частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), ухвалюючи оскаржуване рішення у період його тимчасової непрацездатності.

2.5. Поряд із цим позивач наголошує на тому, що при ухваленні оскаржуваного рішення відповідачем не забезпечено права на розгляд неупередженим складом ВРП. Так, на переконання позивача, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не мали права брати участь у голосуванні і, відповідно, підписувати спірне рішення, оскільки 22 жовтня 2020 року брали участь у засіданні ВРП, на якому розглядалася його скарга на рішення Першої дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року № 1890/1 дп/1520. Однак, через відсутність на засіданні ВРП 10 листопада 2020 року позивач був позбавлений можливості заявити відводи вищевказаним членам ВРП.

3. У свою чергу ВРП у письмовому відзиві просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на відсутність підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення ВРП про звільнення судді за пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, виключний перелік яких визначений статтею 57 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII).

4. Відповідач звертає увагу, що постановою Великою Палати Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20 у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено, залишено без змін рішення ВРП від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15-20, яким у свою чергу залишено без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року № 1890/1дп/15-20 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з підстав вчинення ним істотного дисциплінарного проступку у виді подання про звільнення з посади судді.

5. Відповідач наголошує, що рішення ВРП про звільнення з посади судді не є рішенням про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, а лише приймається на його підставі. У такому рішенні ВРП не оцінює обставин та висновків дисциплінарного органу щодо змісту, характеру дисциплінарного проступку, виду дисциплінарної відповідальності та інших, пов`язаних із цим, питань. Просить урахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 23 січня 2020 року у справі № 9901/418/18, від 28 листопада 2019 року у справі № 9901/449/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 9901/608/18 та від 29 листопада 2018 року у справі № 9901/27/17, яка полягає у тому, що в межах судового розгляду, предметом якого є законність рішення ВРП про звільнення судді, не можуть оцінюватися обставини дисциплінарної справи відносно судді (у тому числі мотиви ВРП й оцінку нею обставин, що стали підставою для прийняття рішення в межах дисциплінарного провадження стосовно судді).

Клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі

6. Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у справі №9901/374/20 та відповідно до частини другої статті 266 КАС України вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

7. Цією ж ухвалою витребувано у ВРП в строк, встановлений для надання відзиву, належним чином завірені копії: рішення ВРП від 10 листопада 2020 року № 3069/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України"; всіх документів, на підставі яких прийнято рішення ВРП від 10 листопада 2020 року № 3069/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України".

8. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року зупинено провадження у справі № 9901/374/20 на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 11-398сап20 за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15-20 "Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року №1890/1дп/15-20 про притягнення судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності", ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення її Першої Дисциплінарної палати від 19 червня 2020 року №1890/1дп/15-20.

9. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 липня 2021 року поновлено провадження у справі № 9901/374/20 у зв`язку з тим, що з ухваленням Великою Палатою Верховного Суду постанови від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20, відпали підстави, які зумовили зупинення провадження у цій справі. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 23 вересня 2021 року на 09 годині 30 хвилин.

10. У призначений час в судове засідання позивач не з`явився, хоча у справі наявні відомості, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду цієї справи (т.2. а.с. 226), причин неявки в судове засідання Суду не повідомив. При цьому, ані клопотання про відкладення розгляду справи, ані заяви про розгляд справи у його відсутності позивач не подавав. Зважаючи на той факт, що це перша неявка позивача, то колегія суддів усною ухвалою від 23 вересня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання (т.3, а.с. 32-33), вирішила відкласти розгляд справи на 09 листопада 2021 року, повторивши виклик учасників справи.

11. 09 листопада 2021 року позивач знову не з`явився у призначений час в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (т.3, а.с. 37), причин неявки в судове засідання Суду не повідомив. При цьому так само, як і попереднього разу, ані клопотання про відкладення розгляду справи із наведенням причин такої необхідності, ані заяви про розгляд справи у його відсутності позивач не подавав. Правом взяти участь у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач також не скористався.

12. Верховний Суд створив учасникам справи належні умови для ознайомлення з рухом справи № 9901/374/20 шляхом надсилання копій процесуальних документів, а також установив достатні строки для подання відповідних заяв по суті та доказів, якими учасники обґрунтовують свою позицію. Учасники справи не обмежені у праві користуватися своїми процесуальними правами, визначеними статтями 44, 47 КАС України.

13. Водночас частиною другою статті 44 КАС України установлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

14. Тож відповідно до приписів статті 44 КАС України сторони, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на судове оскарження рішень органів (посадових осіб), уповноважених на вирішення питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення з неї, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині виконання процесуальних обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 44 КАС України, як то виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи тощо.

15. За приписами частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

16. Частина третя статті 205 КАС України одним із наслідків неявки в судове засідання учасника справи або його представника, які були належним чином повідомлені про судове засідання, установлює, що суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

17. За висновком колегії суддів неявка позивача, який не повідомив про причини своєї неявки, не перешкоджає розгляду справи, приймаючи до уваги, що предметом розгляду у цій справі є рішення ВРП про звільнення з посади судді, що ґрунтується на рішенні Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року № 1890/1дп/15-20 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з підстав вчинення ним істотного дисциплінарного проступку у виді подання про звільнення з посади судді, переглянутому за встановленою законом процедурою ВРП із винесенням рішення від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15-20, правова оцінка якому надана Великою Палатою Верховного Суду у постанові Суду від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20.

18. Верховний Суд не визнавав явку позивача у судове засідання обов`язковою.

19. Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись частиною третьою статті 205 КАС України, колегія суддів усною ухвалою від 09 листопада 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, вирішила проводити розгляд справи за даної явки та наявними у справі матеріалами.

Встановлені у справі обставини та зміст спірних правовідносин

20. Указом Президента України від 12 січня 2007 року № 12/2007 ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років суддею Сквирського районного суду Київської області.

21. Постановою Верховної Ради України від 12 січня 2012 року № 4326-VI ОСОБА_1 обрано безстроково на посаду судді Сквирського районного суду Київської області.

22. До ВРП надійшли: 01 березня 2019 року за вхідним № 3-1449/0/7-19 дисциплінарна скарга ОСОБА_10 та 02 квітня 2019 року за вхідним №414/0/13-19 - дисциплінарна скарга компанії з обмеженою відповідальністю "Цехріба Інвестментс Лімітет", подана через адвоката Павленка Г.С., на дії судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 під час розгляду справи № 376/2301/18.

23. Ухвалою від 20 грудня 2019 року № 3562/1дп15-19 Перша Дисциплінарна палата ВРП відкрила дисциплінарну справу стосовно судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 .

24. Також, до ВРП 18 грудня 2019 року за вхідним № Б-6813/0/7-19 надійшла дисциплінарна скарга ОСОБА_11 на дії судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 під час розгляду справ № 376/359/18 та № 376/1992/15-к

25. Ухвалою від 12 лютого 2020 року № 411/3дп/15-20 Третя Дисциплінарна палата ВРП відкрила дисциплінарну справу стосовно судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю в його діях під час розгляду справи № 376/359/18 ознак дисциплінарного проступку, передбачених підпунктом "а" пункту 1, пунктом 4 частини першої статті 106 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Щодо обставин, викладених у дисциплінарній скарзі стосовно дій судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 під час розгляду справи №376/1992/15-к, Третя Дисциплінарна палата ВРП на підставі пункту 1 частини першої статті 45 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" дійшла висновку про відмову у відкритті дисциплінарної справи.

26. Ухвалою від 18 лютого 2020 року № 504/0/15-20 ВРП об`єднала дисциплінарну справу стосовно судді ОСОБА_1 , відкриту за дисциплінарними скаргами ОСОБА_10 та компанії з обмеженою відповідальністю "Цехріба Інвестментс Лімітед", з дисциплінарною справою стосовно цього судді, відкритою за дисциплінарною скаргою ОСОБА_11 , в одну дисциплінарну справу і передала її на розгляд Першої Дисциплінарної палати ВРП.

27. 19 червня 2020 року Перша Дисциплінарна палата ВРП у складі головуючого - ОСОБА_12 , членів Першої Дисциплінарної палати ВРП: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 прийняла рішення за №1890/1дл/15-20 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 ", яким вирішено притягнути суддю Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення його з посади судді.

27.1. Як слідує з мотивувальної частини цього рішення, враховуючи характер порушень, допущених суддею ОСОБА_1 , Перша Дисциплінарна палати ВРП дійшла висновку, що такі порушення не мають характеру простої суддівської помилки, а містять ознаки грубої недбалості та є підставою для встановлення факту вчинення суддею ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку у розумінні частини дев`ятої статті 109 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", що є несумісним зі статусом судді.

28. Не погоджуючись з рішенням Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року №1890/1дл/15-20, ОСОБА_1 подав до ВРП скаргу на це рішення.

29. Розглянувши скаргу ОСОБА_1 , ВРП 22 жовтня 2020 року у складі голови ВРП - ОСОБА_2 , членів ВРП: ОСОБА_16 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 прийняла рішення за № 2930/0/15-20 "Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВПР від 19 червня 2020 року № 1890/1дп/15-20 про притягнення судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності".

29.1. Цим рішенням ВРП погодилася з висновками її Першої Дисциплінарної палати про те, що поведінка судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 під час розгляду справ № 376/2301/18 та № 376/359/18 свідчить про наявність у його діях складу дисциплінарних проступків, передбачених підпунктами "а", "в" пункту 1 та пунктом 4 частини першої статті 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів України" (внаслідок недбалості істотне порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, призвело до порушення правил щодо юрисдикції суду; порушення засад гласності і відкритості судового процесу; внаслідок грубої недбалості допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, порушення прав людини і основоположних свобод та інше грубе порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків).

30. 26 жовтня 2020 року до ВРП надійшло подання Першої Дисциплінарної палати ВРП (вх. № 10140/0/8-20) про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України відповідно до рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року № 1890/1дп/15-20 (т.2, а.с. 130).

31. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між членами ВРП від 26 жовтня 2020 року доповідачем щодо вказаного подання визначено члена ВРП ОСОБА_2 (т.2, а.с. 128).

32. Надісланими на адресу Сквирського районного суду Київської області листами від 29 жовтня 2020 року за вихідними № 38737/0/9-20 та № 38738/0/9-20 (т.2, а.с. 173-174) ВРП повідомлено суддю ОСОБА_1 про призначення на 10 листопада 2020 року на 10 годину засідання ВРП, до проекту порядку денного якого включено питання про його звільнення з посади судді Сквирського районного суду Київської області. Крім того, таке повідомлення оприлюднено на офіційному вебсайті ВРП.

32.1. У цьому ж повідомленні позивачу роз`яснено право взяти участь у засіданні ВРП в режимі відеоконференції та проінформовано, що згідно абзацу другого частини третьої статті 56 Закону № 1798-VIII неявка судді на засідання Ради незалежно від причин не перешкоджає розгляду питання за його відсутності.

33. Згідно з листом Сквирського районного суду Київської області від 09 листопада 2020 року № 01-05/17/2020 суддя ОСОБА_1 03 листопада 2020 року під розпис отримав лист ВРП від 29 жовтня 2020 року № 38737/0/9-20 (т.2, а.с. 181).

34. 05 листопада 2020 року суддею ОСОБА_1 направлено на електронну адресу ВРП клопотання про відкладення розгляду питання про звільнення його з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України відповідно до рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року № 1890/1дп/15-20 до постановлення рішення Великою Палатою Верховного Суду щодо правомірності прийняття ВРП рішення «Про відмову у звільненні ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області у зв`язку з поданням про відставку».

34.1. В обґрунтування цього клопотання позивач повідомив, що 05 жовтня 2020 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийнято рішення у справі № 9901/178/20, яким відмовлено у задоволенні його позову до ВРП про визнання протиправним і скасування рішення останньої від 23 червня 2020 року № 1947/0/15-20 «Про відмову у звільненні ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області у зв`язку із поданням заяви про відставку». Не погоджуючись із вказаним рішенням позивачем 04 листопада 2020 року направлено апеляційну скаргу до Великої Палати Верховного Суду.

35. 09 листопада 2020 року суддею ОСОБА_1 в додаток до клопотання від 05 листопада 2020 року направлено на електронну адресу ВРП клопотання (вх. № 5091/0/6-20) про перенесення питання про його звільнення на іншу дату у зв`язку із його тимчасовою непрацездатністю. У додаток до цього клопотання позивач надав направлення на лабораторне тестування матеріалу від особи, яка відповідає визначенню випадку COVID-19, хворої на пневмонію.

36. Згідно з витягом з протоколу засідання ВРП від 10 листопада 2020 року № 87 на засіданні були присутніми 14 її членів. Суддя Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 не з`явився на засідання ВПР, про дату, місце та час проведення засідання ВРП був повідомлений належним чином. Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду питання про його звільнення з посади судді Сквирського районного суду Київської області, ВРП вирішила відмовити у задоволенні цих клопотань та розглянути питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області. За таке рішення одноголосно проголосували усі присутні на засіданні члени ВРП.

37. 10 листопада 2020 року ВРП у складі голови ВРП - ОСОБА_2 , членів ВРП - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , розглянувши матеріали подання Першої Дисциплінарної палати ВРП про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України, прийняла рішення № 3069/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України".

37.2. Як слідує з витягу з протоколу засідання ВРП від 10 листопада 2020 року № 87, "за" звільнення позивача з посади судді проголосували усі присутні на засіданні члени ВРП.

38. Відповідно до листка непрацездатності серія АДЯ № 290515 ОСОБА_1 звільнено від роботи з 09 листопада 2020 року по 18 листопада 2020 року, причина непрацездатності - захворювання загальне (1), режим - амбулаторний.

39. Далі судом установлено, що 19 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду скаргу на рішення ВРП від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15-20."Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року №1890/1дп/15-20 про притягнення судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності", ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення її Першої Дисциплінарної палати від 19 червня 2020 року №1890/1дп/15-20, яким притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності з підстав вчинення ним істотного дисциплінарного проступку у виді подання про звільнення з посади судді.

40. 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із цим позовом про оскарження рішення ВРП від 10 листопада 2020 року № 3069/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України", зокрема з підстав незгоди із рішенням ВРП від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15-20 "Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року №1890/1дп/15-20 про притягнення судді Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності", скаргу на яке ним подано до Великої Палати Верховного Суду 19 листопада 2020 року (справа №11-398сап20), а також незгоди із рішенням ВРП від 23 червня 2020 року №1947/0/15-20 "Про відмову у звільненні ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області у зв`язку із поданням заяви про відставку", яке ним також оскаржено до Верховного Суду (справа № 9901/178/20).

41. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі №11-398сап20 залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 на рішенням ВРП від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15- 20, ухвалене за результатами перегляду рішення її Першої Дисциплінарної палати від 19 червня 2020 року № 1890/1дп/15-20.

41.1. Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 на указане рішенням ВРП, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що оскаржуване рішення ВРП, яка погодилася з рішення її дисциплінарного органу, не містить підстав для визнання цього рішення незаконним чи необґрунтованим.

42. Також рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №9901/178/20 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВПР про визнання протиправним і скасування рішення ВРП від 23 червня 2020 року №1947/0/15-20 "Про відмову у звільненні ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку" та про зобов`язання ВРП повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 травня 2020 року про звільнення у відставку.

43. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у праві №9901/178/20 (провадження № 11-372заі20) рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року змінено шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

43.1. Змінюючи рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 жовтня 2020 року, Великої Палати Верховного Суду виходила з того, що при вирішенні питання про звільнення судді у відставку за заявою, поданою суддею під час розгляду дисциплінарної справи щодо нього, пріоритетне значення має встановлення/невстановлення в діях такого судді дисциплінарного проступку.

43.2. Тому, врахувавши обставини справи, а саме відкриття дисциплінарної справи щодо судді ОСОБА_1 до подачі ним заяви про звільнення у відставку, ухвалення дисциплінарним органом рішення про притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності до розгляду його заяви про відставку, а також тимчасове відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя до прийняття ВРП оскаржуваного рішення від 23 червня 2020 року про відмову у звільненні у зв`язку з поданням заяви про відставку, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про неможливість захисту начебто порушеного права позивача на відставку шляхом оскарження рішення від 23 червня 2020 року.

Джерела права й акти їх застосування

44. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

45. Пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України визначено серед підстав для звільнення судді - вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді.

46. Статтею 131 Конституції України установлено, що в Україні діє ВРП, яка, зокрема, ухвалює рішення про звільнення судді з посади (пункт 4 частини першої цієї статті).

47. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

48. Статтею 108 Закону № 1402-VIII визначено, що дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати ВРП у порядку, визначеному Законом України "Про Вищу раду правосуддя", з урахуванням вимог цього Закону.

49. Згідно з частиною дев`ятою статті 109 Закону № 1402-VIII істотним дисциплінарним проступком або грубим нехтуванням обов`язками судді, що є несумісним зі статусом судді або виявляє його невідповідність займаній посаді, може бути визнаний, зокрема, будь-який з таких фактів, зокрема: 1) суддя допустив поведінку, що порочить звання судді або підриває авторитет правосуддя, у тому числі в питаннях моралі, чесності, непідкупності, відповідності способу життя судді його статусу, дотримання інших етичних норм та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду; [...] 7) суддя допустив інше грубе порушення закону, що підриває суспільну довіру до суду.

50. Статтею 112 Закону № 1402-VIII визначено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України, зокрема: [...] 3) вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді [...].

51. Статтею 115 Закону № 1402-VIII встановлено, що відповідно до пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді, є підставою для звільнення судді з посади. Факти, що свідчать про вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді, мають бути встановлені ВРП (її відповідним органом).

52. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII (далі - Закон № 1798-VIII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) ВРП є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

53. Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1798-VIII статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності ВРП визначаються Конституцією України, цим Законом та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

54. ВРП діє у пленарному складі, якщо інше не встановлено цим Законом (частина перша статті 26 Закону № 1798-VIII).

55. Для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів ВРП утворює дисциплінарні палати з числа членів ВРП (частина друга статті 26 Закону № 1798-VIII).

56. Відповідно до частини другої статті 50 Закону № 1798-VIII за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарна палата ухвалює рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді або про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді.

57. Згідно із частинами першою, третьою та десятою статті 51 Закону № 1798-VIII право оскаржити рішення Дисциплінарної палати у дисциплінарній справі до ВРП має суддя, щодо якого ухвалено відповідне рішення.

Скарга на рішення Дисциплінарної палати може бути подана виключно до ВРП.

За результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати ВРП має право, зокрема: <...> залишити рішення Дисциплінарної палати без змін (пункт 5 частини десятої цієї статті).

58. Згідно частини восьмої статті 51 Закону № 1798-VIII у розгляді скарги не беруть участі члени Вищої ради правосуддя, які входять до Дисциплінарної палати, що ухвалила оскаржуване рішення. У разі ухвалення відповідного рішення Вищою радою правосуддя на засідання, на якому розглядається скарга на рішення Дисциплінарної палати, запрошується дисциплінарний інспектор Вищої ради правосуддя - доповідач для доповіді щодо цієї дисциплінарної справи.

59. На підставі частини другої статті 52 Закону № 1798-VIII право на оскарження до суду рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати, має суддя, щодо якого було ухвалено відповідне рішення.

60. Частиною сьомою статті 266 КАС України визначено, що на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може бути подана скарга до Великої Палати Верховного Суду.

61. Згідно з частинами першою, третьою статті 56 Закону № 1798-VIII питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, розглядається на засіданні ВРП.

Питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України (вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді; порушення суддею обов`язку підтвердити законність джерела походження майна), ВРП розглядає на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення судді. Суддя, стосовно якого розглядається питання про звільнення, повідомляється про засідання ВРП у порядку, визначеному цим Законом. Неявка судді на засідання незалежно від причин не перешкоджає розгляду питання за його відсутності.

62. Частинами першою, другою та п`ятою статті 30 Закону № 1798-VIII передбачено, що засідання ВРП та Дисциплінарних палат проводяться відкрито. Закрите засідання проводиться у виняткових випадках, за наявності підстав, визначених цим Законом.

Засідання ВРП у пленарному складі, засідання Дисциплінарної палати є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість від складу ВРП або Дисциплінарної палати відповідно. Засідання ВРП у пленарному складі, на якому розглядається питання щодо внесення подання про призначення судді на посаду, є повноважним, якщо в ньому бере участь не менше чотирнадцяти членів ВРП.

Особа, питання щодо якої має розглядатися ВРП, повідомляється про такий розгляд не пізніш як за десять календарних днів до дня засідання, крім випадків, якщо законом не вимагається участь такої особи у засіданні, а також якщо інше не визначено цим Законом.

63. За результатами розгляду питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, ВРП ухвалює вмотивоване рішення (частина шоста статті 56 Закону № 1798-VIII).

64. Відповідно до частин другої, третьої статті 57 Закону № 1798-VIII рішення ВРП про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:

1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати;

2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні;

3) рішення не містить посилань на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків.

Оцінка доводів учасників справи та висновки Верховного Суду

65. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

66. Предметом судового контролю у цій справі є правомірність рішення ВРП від 10 листопада 2020 року № 3069/0/15-20 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України".

67. Аналізуючи наведені положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, насамперед варто зазначити, що звільнення з посади судді на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України відбувається після того, як в межах дисциплінарного провадження стосовно судді Дисциплінарна палата ВРП на основі встановлених і досліджених обставин, які слугували підставою для відкриття дисциплінарної справи, встановить, що в діях судді є склад дисциплінарного проступку, про що ухвалить мотивоване рішення (відповідно до статті 50 Закону № 1798-VIII). Рішення цього дисциплінарного органу суддя може оскаржити до ВРП і якщо остання погодиться з висновками свого дисциплінарного органу - тоді до Великої Палати Верховного Суду, який розглядає цю скаргу за правилами касаційного провадження (в порядку, визначеному частиною сьомою статті 266 КАС України).

68. Як слідує з матеріалів справи, рішенням Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року №1890/1дл/15-20 суддю ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у виді подання про звільнення з посади судді. Вирішуючи питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та визначаючи вид дисциплінарного стягнення, Дисциплінарна палата дійшла висновку, що оскаржувані у дисциплінарному провадженні дії судді, який має значний досвід роботи на цій посаді, під час розгляду справ № 376/2301/18 та 376/359/18 в частині допущення істотних порушень норм процесуального права не мають характеру суддівської помилки, їх вчинено внаслідок грубої недбалості та нехтування обов`язками судді, що вплинуло на реалізацію учасникам процесу процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

68.1. У підсумку Дисциплінарна палата дійшла висновку, що дії судді під час розгляду справи № 376/2301/18 охоплюються складом дисциплінарних проступків, передбачених підпунктами «а», «в» пункту 1, пунктом 4 частини першої статті 106 Закону № 1402-VIII, а під час розгляду справи № 376/359/18 - підпунктом «а» пункту 1, пунктом 4 частини першої статті 106 цього Закону, а саме внаслідок недбалості істотного порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків та призвело до порушення правил щодо юрисдикції суду; порушення засад гласності і відкритості судового процесу, внаслідок грубої недбалості допущення суддею, який брав участь в ухваленні судового рішення, грубого порушення закону, що призвело до істотних негативних наслідків.

68.2. За висновком Дисциплінарної палати, з огляду на характер порушень, допущених суддею ОСОБА_1 , що призвели до підриву авторитету правосуддя, застосування до судді дисциплінарного стягнення у виді внесення подання ВРП про звільнення його з посади судді є пропорційним вчиненим дисциплінарним проступкам і відповідає вимогам статті 109 Закону № 1402-VIII.

69. ОСОБА_1 не погодився з цим рішенням Першої Дисциплінарної палати ВРП та звернувся до ВРП зі скаргою, у якій просив скасувати рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП.

70. Рішенням ВРП від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15-20 рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року №1890/1дл/15-20 залишено без змін. У цьому рішенні вказано, що, характер допущених суддею ОСОБА_1 під час розгляду справ № 376/2301/18 та № 376/359/18 порушень чітких та зрозумілих за змістом вимог процесуального законодавства, які визначають правила юрисдикції суду та не допускають розширеного тлумачення, за встановлених Дисциплінарною палатою обставин щодо розгляду справи № 376/2301/18 без повідомлення учасників справи, порушення у справі № 376/359/18 порядку прийняття заяви про збільшення позовних вимог, об`єднання та розгляд в одному провадженні не пов`язаних між собою вимог з порушенням виключної підсудності, без належного обґрунтування та вмотивованості рішення суду, визнання права власності за особою на нерухоме майно всупереч встановленому законом порядку, безумовно свідчить про вчинення суддею істотного дисциплінарного проступку у розумінні пунктів 1, 7 частини дев`ятої статті 109 Закону № 1402-VIII, оскільки допущені суддею грубі порушення закону порочать звання судді та підривають суспільну довіру до нього. У зв`язку з чим ВРП погодилася із висновком Першої дисциплінарної палати, що обраний нею вид дисциплінарного стягнення у виді подання про звільнення судді з посади є пропорційним вчиненому ним істотному дисциплінарному проступку і таким, що відповідає вимогам статті 109 Закону № 1402-VIII та статті 50 Закону № 1798-VIII.

71. Зазначене рішення ВРП було предметом судового розгляду, за результатами якого Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову від 20 травня 2021 року (справа № 11-398сап20), якою скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення ВРП від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15-20 залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/97243058).

72. Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 на указане рішення ВРП, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що спірне рішення ВРП, яка погодилася з рішення її дисциплінарного органу, не містить підстав для визнання цього рішення незаконним чи необґрунтованим, а звідси не можна визнати обґрунтованими, достатніми та переконливими доводи скарги судді для скасування цього рішення.

73. Відтак фактичні обставини, які в сукупності дали ВРП підстави для висновку про наявність в діях судді ОСОБА_1 істотного дисциплінарного проступку, наслідком якого є звільнення з посади відповідно до пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України, встановила і надала їм правову оцінку (в аспекті підстав дисциплінарної відповідальності) Перша Дисциплінарна палата ВРП у межах процедури дисциплінарного провадження та ВРП (у пленарному складі, розглядаючи скаргу на рішення цього дисциплінарного органу).

74. У цьому зв`язку слід зауважити, що предмет доказування в цій справі не охоплює обставини, що слугували підставою для дисциплінарної відповідальності судді ОСОБА_1 . Цим обставинам уже надана правову оцінку Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20, про що йдеться вище.

75. Згідно з частиною четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

76. Таким чином, у силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України факт вчинення позивачем істотного дисциплінарного проступку, а також правомірність рішення ВРП, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення його дисциплінарного органу про застосування до судді ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді подання про його звільнення з посади, не потребують доказування.

77. Велика Палата Верховного Суду у своїй практиці (наприклад, постанова від 29 жовтня 2020 у справі № 9901/929/18) неодноразово наголошувала, що в межах судового розгляду, предметом якого є законність рішення ВРП про звільнення судді, не можуть оцінюватися обставини дисциплінарної справи щодо судді (в тому числі мотиви ВРП й оцінка нею обставин, що стали підставою для прийняття рішення в межах дисциплінарного провадження стосовно судді, а також окремі процедурні рішення цього органу).

78. Переглядати рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, в порядку адміністративного судочинства може лише Велика Палата Верховного Суду за правилами касаційного провадження.

79. З урахуванням наведеного, Верховний Суд, вирішуючи цю справу, не може розглядати спірне рішення ВРП крізь призму тих аргументів позивача, які стосуються протиправності рішення ВРП від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15-20, ухваленого за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення Першої Дисциплінарної палати ВРП від 19 червня 2020 року №1890/1дл/15-20.

80. Рішення ВРП про звільнення судді з посади не є рішенням про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, а лише приймається на його підставі, за своєю суттю таке рішення є кадровим.

81. Зауважимо, що статтею 57 Закону № 1798-VIII встановлений вичерпний перелік підстав, з яких рішення ВРП про звільнення судді відповідно до пунктів 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, підлягає скасуванню, а саме: 1) склад ВРП, який ухвалив відповідне рішення, не мав повноважень його ухвалювати; 2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВРП, які брали участь у його ухваленні; 3) рішення не містить посилань на визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких Вища рада правосуддя дійшла відповідних висновків.

82. Відтак під час розгляду справи Верховний Суд повинен перевірити чи мала повноваження ВРП ухвалювати спірне рішення, чи підписане таке рішення всіма членами ВРП, які брали участь в його ухваленні, а також, чи містить спірне рішення визначені законом підстави звільнення судді та мотиви, з яких відповідач дійшов відповідних висновків.

83. З`ясовуючи наявність підстав, визначених пунктами 1 та 2 частини другої статті 57 Закону № 1798-VIII, для скасування спірного рішення відповідача, колегія суддів ураховує наступне.

84. Згідно з частиною першої статті 56 Закону № 1798-VІІІ питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, розглядається на засіданні ВРП. При цьому, приписами частини першою статті 5 та частини другою статті 30 цього Закону визначено, що ВРП складається з двадцяти одного члена. Її засідання у пленарному складі є повноважним, якщо в ньому бере участь більшість від складу ВРП.

85. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема, копією спірного рішення та витягом з протоколу засідання ВРП від 10 листопада 2020 року № 87, що спірне рішення підписане всіма її 14 членами, які брали участь у його ухваленні, тобто більшістю від її складу. При цьому, "за" звільнення позивача проголосувало 14 членів ВРП, проти - " 0", що вказує на ухвалення спірно рішення повноважним складом ВРП та підписання такого рішення всіма членами ВРП, які брали участь у його ухваленні.

86. Покликання позивача на те, що при ухваленні спірного рішення відповідачем не забезпечено право позивача на розгляд неупередженим складом ВРП колегія суддів уважає безпідставними, з наступних підстав.

87. Так, у цій частині позовної заяви позивач переконує, що окремі члени ВРП не мали права брати участь у голосуванні і, відповідно, підписувати спірне рішення, оскільки брали участь у засіданні ВРП 22 жовтня 2020 року під час розгляду його скарги на рішення Першої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя № 1890/1дп/1520 від 19 червня 2020 року. Однак, через відсутність на засіданні ВРП 10 листопада 2020 року позивач був позбавлений можливості заявити відводи таким членам ВРП.

88. Тут слід зазначити, що законодавство не передбачає обмежень щодо участі членів ВРП у засіданні цього колегіального органу під час розгляду питання про звільнення судді з підстав, визначених пунктами 3 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України, на підставі подання дисциплінарної палати про звільнення судді. Відповідно до положень частини 8 статті 51 Закону № 1798-VІІІ обмеження передбачені лише щодо участі членів ВРП у засіданні, призначеному для розгляду скарги на рішення Дисциплінарної палати ВРП.

89. У контексті наведеного безпідставними є також доводи позивача про обмеження/позбавлення права заявити відводи членам ВРП.

90. Так, визначені у статті 33 Закону № 1798-VIII підстави для відводу не пов`язують неможливість участі членів ВРП у засіданні цього колегіального органу під час розгляду питання про звільнення судді з їх попередньою участю у розгляді скарги на рішення дисциплінарної органу. При цьому, під час розгляду цієї справи позивач не зазначив про наявність інших обставин, які існували (якщо такі існували) на дату ухвалення спірного рішення, та могли у розумінні цієї статті слугували приводом заявити відвід (самовідвід) членів ВРП.

91. Наведене у сукупності свідчить про відсутність підстав, визначених пунктами 1 та 2 частини другої статті 57 Закону № 1798-VIII, для скасування спірного рішення відповідача.

92. Оцінюючи спірне рішення ВРП на предмет його відповідності пункту 3 частини другої статті 57 Закону № 1798-VIII, колегія суддів уважає, що це рішення містить конкретну підставу звільнення позивача, визначену Конституцією України, та є вмотивованим.

93. Колегія суддів звертає увагу, що з огляду на визначену законодавством послідовність етапів у процедурі звільнення судді з посади у зв`язку з вчиненням істотного дисциплінарного проступку, грубим чи систематичним нехтуванням обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді (пункт 3 частини шостої статті 126 Конституції України) ВРП, розглядаючи питання вже власне про звільнення судді із зазначеної підстави (відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 1798-VIII), повторно не переглядає рішення Дисциплінарної палати, як і не з`ясовує заново обставин, що слугували підставою для висновку про вчинення суддею дисциплінарного проступку.

94. При цьому, слід урахувати, що за змістом наведених приписів статті 35 Закону № 1798-VIII оскарження рішення ВРП в судовому порядку не зупиняє його виконання.

95. Водночас слід додати, що повноваження стосовно ухвалення рішення про звільнення судді з посади є виключною компетенцією ВРП як колегіального конституційного органу. При цьому, рішення приймається за внутрішнім переконанням членів ВРП, обов`язком якої є формування в Україні якісного суддівського корпусу з професійних кадрів високого рівня кваліфікації з урахуванням їхніх особистих та моральних якостей, необхідних для здійснення правосуддя. Тобто за певних обставин ВРП може й не погодитися із зазначеними у поданні підставами для звільнення судді.

96. Відтак колегія суддів не може категорично заперечувати правоможність ВРП повторно з`ясовувати та крізь призму погляду конституційного органу, який відповідальний за чистоту та формування суддівського корпусу, застосувати до обставин вчинення суддею дисциплінарного проступку інші наслідки, ніж ті, що рекомендовані в поданні дисциплінарного органу, адже на стадії розгляду подання про звільнення судді, існує певна вірогідність з`ясування об`єктивних і вагомих обставин, яким не було надано відповідної кваліфікації, але які водночас вимагатимуть від членів ВРП дати їм правову оцінку на предмет наявності підстав для звільнення судді з посади.

97. Водночас у вимірі обставин цієї конкретної справи Верховний Суд звертає увагу, що спірне рішення ВРП про звільнення ОСОБА_1 з посади судді містить посилання на визначені законом підстави для звільнення судді (пункт 3 частини шостої статті 126 Конституції України) та мотиви, з яких ВРП дійшла відповідних висновків - рішення Першої Дисциплінарної палати від 19 червня 2020 року №1890/1дл/15-20 про притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, яке залишено без змін рішенням ВРП від 22 жовтня 2020 року № 2930/0/15- 20, що, у свою чергу, залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 11-398сап20.

98. Необґрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем вимог законодавства щодо права участі та захисту під час розгляду ВРП питання про його звільнення.

99. Так, Верховним Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема витягом з протоколу засідання ВРП від 10 листопада 2020 року № 87, що позивач на засідання ВПР не з`явився, про дату, місце та час проведення засідання ВРП був повідомлений належним чином. Однак подав два клопотання про відкладення розгляду питання про його звільнення з посади судді з підстав його тимчасової непрацездатності, а також необхідності урахування рішення Великої Палати Верховного Суду, яке буде ухвалено за результатами оскарження рішення ВРП про відмову у звільненні ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

100. Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду питання про його звільнення з посади судді, ВРП вирішила відмовити у задоволенні цих клопотань та розглянути питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області. За таке рішення одноголосно проголосували усі присутні на засіданні члени ВРП.

101. У контексті наведеного слід взяти до уваги, що згідно з абзацом другим частини третьої статті 56 Закону №1798-VІІІ суддя, стосовно якого розглядається питання про звільнення, повідомляється про засідання ВРП у порядку, визначеному цим Законом. Неявка судді на засідання незалежно від причин не перешкоджає розгляду питання за його відсутності.

102. Тож питання про те, чи необхідна участь судді на засіданні (на якому розглядається питання про звільнення судді відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 1798-VIII), вирішує ВРП. За такого правового регулювання можна підсумувати, що для повторного з`ясування обставин, на яких ґрунтується рішення дисциплінарного органу про вчинення суддею дисциплінарного проступку, участь судді не вимагається, оскільки відсутня потреба з`ясовувати те, що вже встановлено в установленому законом порядку. Тому, за відсутності потреби повторного дослідження обставин дисциплінарного проступку, поставленого у провину судді, відсутність судді на засіданні з розгляду подання дисциплінарного органу про звільнення останнього з посади, обов`язкова присутність якого може диктуватися винятково необхідністю вторинного дослідження обставин вчинення дисциплінарного проступку, не видається обґрунтовано такою, що порушує право судді на захист.

103. Таким чином, враховуючи положення абзацу другого частини третьої статті 56 Закону №1798-VІІІ, дії відповідача щодо відмови у задоволенні клопотань позивача про відкладення розгляду питання про його звільнення із посади судді та, відповідно, щодо розгляду питання про звільнення позивача із посади судді за його відсутності не суперечать вимогам Закону.

104. Колегія суддів відхиляє доводи позивача про протиправність спірного рішення ВРП у зв`язку з порушенням положень частини третьої статті 40 КЗпП України внаслідок звільнення в період його тимчасової непрацездатності.

105. За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі. Тобто на суддю як на особу публічного права із особливим статусом загальні норми трудового законодавства поширюються субсидіарно.

106. За правилами статті 125 Закону № 1402-VIII припинення повноважень судді є підставою для припинення трудових відносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ.

107. Тобто рішення ВРП про звільнення судді з посади є правовою підставою для закінчення конкретних трудових відносин судді з відповідною судовою установою. Оскільки спірне ВРП про звільнення судді не є актом про припинення трудових відносин судді ОСОБА_1 та Сквирського районного суду Київської області, то передбачена статтею 40 КЗпП України заборона звільнення працівника у період його тимчасової непрацездатності на спірні правовідносини не розповсюджується.

108. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права у близьких за змістом правовідносинах неодноразово викладено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 12 листопада 2020 року у справі № 9901/223/19 (провадження № 11-274заі20), від 14 січня 2021 року у справі № 9901/584/19 (провадження № 11-275заі20).

109. Поряд із цим зауважимо також і про те, що у сенсі юридичної природи спірних правовідносин у цій справі рішення Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/178/20 за позовом ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправним та скасування рішення "Про відмову у звільненні ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області у зв`язку із поданням заяви про відставку" не може впливати на правову оцінку спірного рішення ВРП.

110. Тут слід підкреслити, що Закон № 1798-VIII розділяє процедуру звільнення з посади судді з підстав, визначених пунктами 1 і 4 частини шостої статті 126 Конституції України та з підстав, визначених пунктами 2, 3, 5 та 6 частини шостої статті 126 Конституції України (порушення суддею вимог щодо несумісності; вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді; незгода на переведення до іншого суду у разі ліквідації чи реорганізації суду, в якому суддя обіймає посаду; порушення обов`язку підтвердити законність джерела походження майна).

111. Колегія суддів наголошує, що на дату розгляду цієї справи (№ 9901/374/20) Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 9901/178/20 (провадження № 11-372заі20) надала правову оцінку рішенню ВРП від 23 червня 2020 року "Про відмову у звільненні ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області у зв`язку з поданням заяви про відставку".

112. Велика Палата Верховного Суду у цій справі дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ВРП про визнання протиправним та скасування рішення "Про відмову у звільненні ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області у зв`язку із поданням заяви про відставку".

113. Переглядаючи справу № 9901/374/20 в апеляційному порядку, Велика Палата виходила з того, що при вирішенні питання про звільнення судді у відставку за заявою, поданою суддею під час розгляду дисциплінарної справи щодо нього, пріоритетне значення має встановлення/невстановлення в діях такого судді дисциплінарного проступку. Відсутність у діях судді дисциплінарного проступку є однією з обставин, що підтверджують бездоганну репутацію судді, неухильне дотримання ним вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, дотримання високих стандартів поведінки судді.

114. Тому, врахувавши обставини справи № 9901/374/20, а саме відкриття дисциплінарної справи щодо судді ОСОБА_1 до подачі ним заяви про звільнення у відставку, ухвалення дисциплінарним органом рішення про притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності до розгляду його заяви про відставку, а також тимчасове відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя до прийняття ВРП оскаржуваного рішення від 23 червня 2020 року про відмову у звільненні у зв`язку з поданням заяви про відставку, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про неможливість захисту начебто порушеного права позивача на відставку шляхом оскарження рішення від 23 червня 2020 року.

115. З огляду на наведені мотиви та встановлені у цій справі обставин, ураховуючи дотримання ВРП процедури розгляду питання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність обумовлених частиною другою статті 57 Закону №1798-VIII підстав для скасування спірного рішення ВРП про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Сквирського районного суду Київської області, оскільки спірне рішення ВРП прийняла у спосіб, на підставі та в межах повноважень, що визначені Конституцією та законами України, рішення відповідає критеріям частини другої статті 2 КАС України, а отже, підстави для задоволення позову відсутні.

116. За правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем витрати за подання цього позову у виді судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241-243, 246, 266 КАС України, Верховний Суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Вищої ради правосуддя (вул. Студенська, 12-а, м. Київ, 04050; ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

2. Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 листопада 2021 року.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько,

Н.А. Данилевич,

А.В. Жук,

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду