Справа № 160/15231/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства "Васильківський комбінат промбудматеріалів" про стягнення суми платежів, що підлягає капіталізації в розмірі 388296,70 грн., -
Обставини справи: 01.09.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства "Васильківський комбінат промбудматеріалів", в якій позивач просить суд:
- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Васильківський комбінат промбудматеріалів» на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області суму платежів, що підлягає капіталізації в розмірі 388296,70 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПАТ "Васильківський комбінат промбудматеріалів" як платник страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зареєстрований у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Васильківському районі Дніпропетровської області, кінцевим правонаступником якого є Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області. Позивачем з підстав визначених нормами ЦК України, обставин (страхових випадків), які б зумовили виникнення заборгованості за страхувальником у вигляді не сплачених капіталізованих платежів та відповідно до правового висновку судів, за адресою відповідача та голови ліквідаційної комісії юридичної особи направило заяву про визнання кредиторських вимог на загальну суму 388296,70 грн. Вказані вимоги складаються з платежів, що випливають з обов`язків ПАТ "Васильківський комбінат промбудматеріалів" перед застрахованою особою ОСОБА_1 внаслідок заподіяння останньому шкоди життю та здоров`ю у зв`язку з отриманням нещасним випадком на виробництві на підприємстві відповідача. Будь-яка відповідь ліквідатора про визнання кредиторських вимог позивача чи включення їх до реєстру вимог кредиторів відповідача на адресу управління протягом строку, визначеного законодавством України, не надходило. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року, відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалу про відкриття провадження у справі судом направлено на адресу відповідача, проте конверт повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Станом на 18 листопада 2021 року відзив від відповідача на адресу суду не надходив.
Статтею 261 КАС України визначенні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1). Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.2).
Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі) та законодавчу встановлену послідовність надання письмових заяв по суті, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Відділення Фонду щомісячно здійснює страхові виплати одній потерпілій особі внаслідок отриманням ними трудового каліцтва під час роботи на підприємстві, на підтвердження чого матеріали справи містять відповідний акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (№1 від 18.06.1971р.), виписку з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках (дублікат №6 від 02.12.2002р.), постанови про призначення потерпілій перерахованої щомісячної страхової виплати (№0414/113/113/49 від 27.04.2020р.).
Відповідно до таблиці смертності та середньої очікуваності тривалості життя чоловіків в Україні у 2018 році, позивач провів капіталізацію платежів для продовження страхових виплат відповідно до довідки МСЕК потерпілій особі - ОСОБА_1 . Загальна сума потреби в розрахунку з потерпілим склала 388296,70 грн., що підтверджується розрахунком потреби в капіталізації коштів ПАТ "Васильківський комбінат промбудматеріалів" для розрахунку з потерпілими станом на 01.07.2020р.
15.07.2020 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулось із заявою №08-07/4038 до ПАТ "Васильківський комбінат промбудматеріалів" про визнання кредиторських вимог та сплату 388296,70 грн. капіталізованих платежів, що виникли із зобов`язань щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю потерпілій особі.
Враховуючи зазначене, позивач повторно 18.06.2021 року направив на адресу відповідача заяву №08-07/4038 про визнання кредиторських вимог та сплату 388296,70 грн. капіталізованих платежів.
Проте, конверт було повернуто позивачу із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою» (організації не існує).
Позивач вказає, що відповідачем не сплачено в добровільному порядку суму платежів, що підлягає капіталізації в розмірі 388296,70 грн., що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.
Відповідно до ч. 3ст. 110 Цивільного кодексу України якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.
Статтею 1205 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.
Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV.
Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.
Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов`язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян-суб`єктів підприємницької діяльності.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві здійснюється за рахунок, зокрема, капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №986 від 04.12.2019 затверджено Порядок капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, яким скасовано порядок. У зв`язку із прийняттям вказаної постанови втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 765 «Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Так, відповідно до цього Порядку здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.
Пункт 2 вказаного порядку містить визначення терміну «капіталізація платежів», який означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
Капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством (пункт 3).
Відповідно до пункту 4 Порядку, капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином: 1) щомісячні страхові виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності; 2) витрати на догляд за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 3) витрати на забезпечення потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організацію та оплату навчання водінню автомобіля, а також на виплату компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 4) витрати на санаторно-курортне лікування - із розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки: для осіб з інвалідністю I групи - щороку, для інших осіб з інвалідністю - не рідше одного разу на три роки.
За приписами пункту 8 Порядку, у кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.
Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.
Отже, наведеними нормами законодавства передбачено обов`язок страхувальника проводити капіталізацію для продовження страхових виплат особам, потерпілим на підприємстві, протягом їхнього життя.
Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів, коли страхувальник припинить свою діяльність та не буде сплачувати страхові внески, при цьому, визначено обов`язок страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (і у разі визнання останнього банкрутом, і за власним рішенням).
На дату розгляду справи, сума заявлених капіталізованих платежів відповідачем не сплачена, доказів протилежного суду не надано.
При цьому, судом встановлено, що позивачем для визначення періоду, на який розраховувалася капіталізація платежів щодо осіб, яким безстроково встановлений відсоток втрати працездатності та призначені страхові виплати використано дані Таблиці смертності та середньої очікуваної тривалості життя на 2018 рік, надані Державною служби статистики України, а сам обрахунок стосовно потерпілої особи здійснений Фондом у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Згідно з розрахунком, який наявний у матеріалах справи, загальна потреба в капіталізації коштів по ПАТ «Васильківський комбінат промбудматеріалів» для розрахунку з потерпілим на виробництві складає 388296,70 грн.
Розрахунок здійснено з урахуванням таблиці смертності та середньої очікуваності тривалості життя в Україні за 2018 рік.
Суд зазначає, що розрахунок потреби в капіталізації коштів складений позивачем, з урахуванням вимог Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 986, розрахунок витрат на лікування, виконаний позивачем на підставі середніх показників таких витрат, не суперечить законодавству України і є належним.
Відповідно до статті 112 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу - щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.
Згідно з частиною 3 статті 110 ЦК України якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.
Частиною 2 статті 1205 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.
Тобто, суд вкотре наголошує, що капіталізація платежів здійснюється у всіх випадках ліквідації юридичної особи, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута.
Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи поняття публічно-правового спору в постанові від 30.05.2018 року у справі № 822/1472/17, зазначила, що за змістом п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" джерелом формування коштів Фонду є, зокрема, капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що на дату розгляду даної справи, сума заявлених капіталізованих платежів відповідачем не сплачена, доказів протилежного суду не надано.
З огляду на наведене, враховуючи, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» покладено на відповідача, як страхувальника, обов`язок зі плати капіталізованих платежів, що виникли із зобов`язань відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров`ю громадян, у випадку його ліквідації, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо наявності у відповідача заборгованості зі сплати капіталізованих платежів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягненню не підлягають.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 241-243, 246, 250, 255, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки та порядку, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко