Справа № 414/1819/21
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Справа № 414/1819/21

Провадження № 2-а/414/43/2021

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

секретаря судового засідання Дегтяренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якимович Олександр Вікторович до Управління патрульної поліції Луганської області в особі інспектора взводу поліції 2 роти 5 батальйону Яцука Дениса Олексійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Якимович О.В. звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому вказує, що постановою інспектора взводу №2, роти №5, батальйону УПП в Луганській області, в м. Рубіжне, по пр.-т. Московський, б. 1, лейтенанта поліції Яцука Дениса Олексійовича від 02.08.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у розмірі 425,00 грн. на підставі постанови Серія ДП18 № 809299.

Відповідно до змісту вищезазначеної постанови 02.08.2021 року,о 12 год. 59 хв. в м. Рубіжне, по проспекту Московський, б. 1, водій керуючи ТЗ був зупинений згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну Поліцію» та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування ТЗ, чим порушив п. п. 2. 4. А ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова є безпідставною, а висновок про його вину в порушенні правил дорожнього руху не відповідає дійсності, ґрунтується на припущеннях інспектора.

Вказує, що поліцейський зупинивши його почав вимагати щоб водій пред`явив йому документи на що позивач запитав у нього що трапилось, на що поліцейський відповів йому перевірка документів. Водій спитав його чи порушив він щось, поліцейський відповів «ні» просто перевірка документів та на підтвердження правомірності зупинки його транспортного засобу пред`явив папір формату А4 де було написано План-завдання для відпрацювання н. п. Рубіжне Луганської області, мобільний блок пост № 1 «Виїзд в напрямку с. Варварівка». На що позивач став наполягати, щоб поліцейський, відповідно ст. 35 ЗУ «Про Національну Поліцію», повідомив за яким саме пунктом цієї статті його було зупинено, коли він жодного правопорушенняне скоїв, а План завдання до цивільного населення ніякого відношення не має, це є внутрішнім розпорядженням Національної Поліції. Потім поліцейський повідомив, що документи вже непотрібні і він виносить постановупро накладення адміністративного стягнення. Після чого позивач заявив усне клопотання про перенесення розгляду адміністративної справи аби скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги та попри це поліцейський виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на місці за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вважає дії інспектора Яцука Д.О. протиправними щодо мотивів зупинки транспортного засобу, та в подальшому винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання його винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу та просить постанову скасувати, як незаконну.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву в якій справу просили розглянути без їх участі, наполягали на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також надав відзив на позовну заяву та відеоматеріали. Щодо суті правопорушення вказав, що вимога про надання документів поліцейському законна, а так як позивач їх не надав, він порушив ПДР України. Стверджував у відзиві, що позивач при розгляді справи ані усно, ані письмо не заявляв клопотання про надання йому правової допомоги, і що підтверджує відео на диску. Витрати на правничу допомогувважав необґрунтованими, завищеними та недоведенеми. З адміністративним позовом не згоден.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, 02 серпня 2021 року, постановою Серія ДП18 № 809299 від 02 серпня 2021 року, інспектора взводу №2, роти №5, батальйону УПП в Луганській області, в м. Рубіжне, по пр.-т. Московський, б. 1, лейтенанта поліції Яцука Дениса Олексійовича від 02.08.2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у розмірі 425,00 грн.

Відповідно до змісту вищезазначеної постанови о 12 год. 59 хв. 02.08.2021 року, в м. Рубіжне, по проспекту Московський, б. 1, позивач керуючи ТЗ був зупинений згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну Поліцію» та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування ТЗ, чим порушив п. п. 2. 4. А ПДР України - та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 10).

Досліджений судом відеозапис з місця події (а.с.33), свідчать про те, що позивач, - ОСОБА_1 , одягнений у голубий берет військ ВДВ колишнього СРСР, керуючи транспортним засобом, дійсно був зупинений інспектором поліції, - Яцук Денисом Олексійовичем . Інспектор, посилаючись на ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», обґрунтував підставу зупинки вказаного транспортного засобу Наказом його керівництва перевіряти транспортні засоби, які перевозять заборонені предмети, речовини, зброю. Потім вимагав у позивача, щоб той пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. На що ОСОБА_1 інспектору відмовив, посилаючись на безпідставну зупинку його транспортного засобу, яка не передбачена ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

Окрім того, із записів вбачається, що інспектором Яцук Д.О. позивачу були роз`яснені його права, і що останній клопотав про перенесення розгляду справи задля скористання правовою допомогою та у зв`язку зі святом, проте інспектором йому було відмовлено.

Запис не відображає мети зупинки, а саме огляду поліцейським транспортного засобу з метою виявлення заборонених предметів, речовин, зброї.

Іншого матеріали справи не містять.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.4. А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

a)пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; Відповідно до п. п.2.1 вказаних Правил дорожнього руху,

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

a)посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
б)реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби,Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 2,3 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист зокрема шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби, поінформувавши водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у разі:

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Аналіз наведених норм та їх системний аналіз свідчить про те, що для того щоб поліцейський мав законне право здійснити перевірку документів, спочатку він повинен мати законне право зупинки транспортного засобу у чітко регламентованих випадках, передбачених статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію". В іншому випадку це буде порушенням прав громадян.

Аналогічну правову позицію, яку суд бере до уваги при розгляді цієї справи, висловлено Верховним Судом України при розгляді справи (ВС/КАС,№ 686/11314/17, 15.03.19) "Оскільки поліцейським не задокументовано і не доведено факту порушення позивачем ПДР України, то його вимоги про пред`явлення документів в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб, є неправомірними".

В своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

На переконання суду, підстава зупинки транспортного засобу позивача поліцією є незаконною.

Наданий відповідачем відеозапис жодним чином не підтверджує законності зупинки інспектором транспортного засобу позивача.

На переконання суду, план-завдання керівництва, як підстава зупинки транспортного засобу, не заслуговують на увагу, оскільки це є внутрішнім документом органу поліції та не узгоджується із вимогоми наведеної ст 35 Закону України "Про Національну поліцію", яка містить вичерпний перелік випадків зупинки транспортниїх засобів працівниками поліції.

Тим більше, відеозапис не містить дій поліцейського щодо огляду ним транспортного засобу з метою виявлення заборонених предметів, речовин, зброї, що свідчить про невиконання останнім цього плану-завдання.

Таким чином, відповідачами не надано суду будь яких фактичних матеріалів, які б за наведених обставин, поза розумним сумнівом, доводили право інспектора поліції зупинити автомобіль ОСОБА_1 та після цього здійснювати перевірку документів.

При розгляді справи по суті суд зауважує, що відповідачем при притягненні до адміністративної відповідальності було порушено право позивача на правову допомогу, що є самостійною підставою для скасування постанови, як незаконної.

З огляду на зазначене, та приймаючи до уваги, що обов"язок доказування покладено на суб`єкта владних повноважень, згідно чинного КАС України, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством. А тому слід позовні вимоги задовольнити.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ст. 132 КАС України

1. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За матеріалами справи (а.с.1, 13) сума сплаченого судового збору при зверненні з вказаним позовом становить 454 грн та 3000 грн витрат задля отримання правової допомоги перераховано правникові Якимовичу О.В. , про що свідчить квитанція від 10.08.2021 року.

Тим самим, понесені витрати підтверджено належними та допустимими доказами, вони є неминучими, співмірними та підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліціїУкраїни на користь позивача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 2,5,132,134,139,241-246,250,251,255,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якимович Олександр Вікторович до Управління патрульної поліції Луганської області в особі інспектора взводу поліції 2 роти 5 батальйону Яцука Дениса Олексійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ДП18 № 809299 від 02.08.2021 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП визнати незаконною та скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до приписів п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 454 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн, а разом 3454 грн (три тисячи чотириста п"ятьдесят чотири грн 000 коп) .

Апеляційну скаргу рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. М. Акулов