Справа № 160/8137/21
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року Справа № 160/8137/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу №160/8137/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
21.05.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради, в якій позивач просила суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №160/8137/21 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу термін для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що після отримання платіжних квитанцій за опалення в зимовий період 2020-2021 рр., вона з`ясувала, що їй призначено субсидію лише на соціальну норму житла, й у подальшому при зверненні до відповідача отримала роз`яснення щодо не надання її субсидії на понаднормову площу житла. У подальшому відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що 16.04.2020 комісією розглянуті надані заявником документи, та, враховуючи факт, що позивач не є одиноким пенсіонером, комісією вирішено призначити субсидію на одну особу, без урахування доходів сина ОСОБА_2 на соціальну норму житла 48,87 кв.м. Надалі позивач повторно зверталася до відповідача із заявами про надання субсидії, в яких зазначала, що її син ( ОСОБА_2 ) зареєстрований, але не проживає разом з нею. Разом з тим, відповідач повідомляв ОСОБА_1 про те, що комісією залишено без змін призначену житлову субсидію. Позивач стверджує, що на одні і ті ж самі звернення позивача, Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повідомляло різні причини відмови у призначенні позивачу субсидії на понаднормову площу житла. З огляду на викладене, позивач була вимушена звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/8137/21 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), з 01.07.2015 призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на фактично проживаючих осіб, без урахування сина ОСОБА_2 , який зареєстрований разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_3 , однак фактично проживає і працює у місті Чернівці.
Позивач зазначає, що з 2018 року в квартирі, загальною площею 62,50 кв.м. за вищезазначеною адресою фактично проживали дві особи, а саме: ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , 1927 року народження, у зв`язку з чим субсидія була призначена на двох осіб.
ІНФОРМАЦІЯ_3 матір позивача померла, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 03.03.2020 звернулася до відповідача із заявою за №70 про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, разом із якою позивачем було надано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, заявою до міської комісії з надання житлових субсидій і пільг при управлінні з проханням призначити житлову субсидію на 1 особу, без врахування доходів сина ОСОБА_2 , який фактично мешкає та працює згідно довідки №1-01/03 від 01.03.2020 у м.Чернівці.
За результатами розгляду означеного звернення відповідачем вирішено призначити позивачу житлову субсидію відповідно до п. 25 постанови КМУ №848 від 21.10.1995 з 01.03.2020 по 30.04.2020 на одну особу, без урахування сина ОСОБА_2 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з протоколу №6 від 16.04.2020 засідання міської комісії з надання житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям при Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради.
Як стверджує позивач, після отримання платіжних квитанцій за опалення в зимовий період 2020-2021 рр., вона з`ясувала, що їй призначено субсидію лише на соціальну норму житла (48, 87 м.кв.), й у подальшому при зверненні до відповідача отримала роз`яснення (лист за вих. №К-24/1 від 01.02.2021) щодо не призначення позивачу субсидії на понаднормову площу житла.
В означеному листі відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не є одиноким пенсіонером.
28.01.2021 позивач повторно звернулася до відповідача із заявою за №24 про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, разом із якою позивачем було надано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, а також заявою про надання житлових субсидій і пільг при управлінні з проханням призначити житлову субсидію на 1 особу, без врахування доходів сина ОСОБА_2 , який фактично мешкає та працює згідно довідки №1-01/03 від 01.03.2020 у м.Чернівці, а також про надання позивачу субсидії на понаднормову площу житла, як непрацездатній непрацюючій особі, яка проживає сама.
12.02.2021 комісією з надання житлових субсидій та пільг відповідача залишено без змін призначену субсидію, тобто на соціальну норму 48,87 кв.м., про що позивача повідомлено у листі за вих. №К-24/3 від 23.02.2021 та що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з протоколу №3 від 12.02.2021 засідання міської комісії з надання житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям при Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради.
У відзиві на позовну заяву відповідач мотивував власну позицію тим, що пунктом 10 Положення передбачено, що призначення субсидії особам, які проживають самі, й одночасно з цим мається на увазі, що позивач мала бути зареєстрованою і проживати сама, а не із сином, який прописаний, але не проживає разом із позивачем.
Надалі у відповідь на повторне звернення ОСОБА_1 Лівобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради направлено лист за вих. №К-24/5 від 15.03.2021, в якому зазначено, що додаткових документів згідно з п. 65 Положення, які не передбачені Положенням, але які б підтверджували, що позивач перебуває в складних життєвих обставинах, викликаних тривалою хворобою, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії або інших документів, що могли б вплинути на прийняття рішення комісією, ОСОБА_1 не було надано на розгляд комісії. Також позивача повідомлено про те, що 12.02.2021 комісією всебічно розглянуто надані позивачем документи та залишено без змін призначену житлову субсидію на одну особу, без урахування доходів сина ОСОБА_2 на соціальну норму житла, тобто на 48,87 кв.м.
Не погодившись із означеною позицією відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав із означеним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Порядок призначення та надання населенню житлових субсидій визначений Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» №848 від 21.10.1995 (далі - Положення №848) (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1098 від 11.11.2020) (далі - Положення).
Пунктом 4 Положення (тут і надалі у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява), з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (пункт 9 Положення).
Згідно з пунктом 10 Положення (у редакції, яка була чинною на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявами від 28.01.2021 і від 15.02.2021), в окремих випадках за рішеннями комісій, утворених районними, районними у мм. Києві та Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - комісії), житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, а також дитячим будинкам сімейного типу можуть призначатися на норму, яка перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла (далі - понаднормова площа житла). Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлових субсидій на понаднормову площу житла приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів. Положення про комісії затверджують органи, які їх утворили.
Означена норма у поточній редакції передбачає, що житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, призначаються на норму, що перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла (далі - понаднормова площа житла), якщо про це зазначено у заяві. Площа житла, на яку призначається субсидія з урахуванням понаднормової площі, розраховується шляхом збільшення соціальної норми житла для домогосподарства на 30 відсотків. Призначення житлових субсидій на понаднормову площу житла переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів, про що одержувач житлової субсидії зобов`язаний повідомити протягом 30 календарних днів структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про виникнення таких обставин.
За змістом пункту 11 Положення, до непрацездатних непрацюючих осіб, які проживають самі і яким житлову субсидію може бути призначено на понаднормову площу житла, належать:
особи, які не досягли повноліття;
громадяни, які отримують пенсію за віком, у зв`язку з втратою годувальника або по інвалідності, а також ті, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і отримують пенсію за вислугою років;
громадяни, які отримують державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю;
громадяни, які отримують державну соціальну допомогу особі, яка не має права на пенсію, та особам з інвалідністю;
громадяни, які отримують тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.
Згідно з пунктом 62 Положення, у разі прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує заявника про прийняте рішення в паперовому вигляді з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення.
Заявник має право оскаржити до комісії або до суду рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в призначенні житлової субсидії, а також рішення щодо подання документів на розгляд комісії (пункт 64 Положення №848).
Судом встановлено, що Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - Управління) є виконавчим органом Дніпровської міської ради і в межах міста забезпечує виконання покладених на нього завдань (пункт 1.1. Положення про Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, затверджене рішенням Дніпровської міської ради VII скликання №50/42 від 20.02.2019).
Управління з питань організації заходів соціальної підтримки населення організовує в межах своєї компетенції роботу щодо надання населенню житлових субсидій (пункт 3.3.1 пункту 3.3. Положення про Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради).
Так, судом встановлено, що на момент розгляду відповідачем звернень ОСОБА_1 від 28.01.2021 і від 15.02.2021 діяла редакція пункту 10 Положення, яка передбачала, що рішення про призначення (відмову в призначенні) житлових субсидій на понаднормову площу житла приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів. Положення про комісії затверджують органи, які їх утворили.
Отже, рішення про відмову в призначенні житлової субсидії позивачу в такому випадку мало бути прийнято на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.
Натомість, відповідачем не подано до суду акту чи актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства позивача.
При цьому, суд зауважує, що про прийняття Управлінням рішень за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 від 28.01.2021 і від 15.02.2021 у листах відповідача (зокрема, у листах за вих. №К-24/3 від 23.02.2021 та за вих. №К-24/5 від 15.03.2021) не зазначено.
Разом з цим, у матеріалах справи наявний витяг з протоколу №3 від 12.02.2021 засідання міської комісії з надання житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям при Лівобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому зазначено, що за результатами розгляду поданого ОСОБА_1 до заяви комплекту документів вирішено залишити без змін призначену житлову субсидію відповідно до постанови КМУ від 21.10.95 №848 (з усіма змінами та доповненнями) на фактично проживаючу 1 особу, без урахування сина ОСОБА_2 на соціальну норму житла, тобто на 48,87 м.кв.
Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні субсидії на понаднормову площу житла на підставі її звернень від 28.01.2021 і від 15.02.2021, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що визначені чинним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо протиправності дії Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради у вигляді відмови позивачу у призначенні субсидії на понаднормову площу житла, у зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача призначити субсидію на норму, що перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла з місяця написання заяви позивачем, а саме: з 01.03.2020, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що задоволення зазначеної позовної вимоги буде втручанням в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та прийняттям рішення замість нього, що не входить до компетенції суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 у цій частині.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2ст. 5 КАС України).
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАС України).
Таким чином, зважаючи на вищенаведені норми КАС України та з метою запобігання порушення прав позивача на належну їй субсидію, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав позивача, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2021 про призначення субсидії на норму, що перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла, та прийняти обґрунтоване рішення з означеного питання, з урахуванням висновків суду.
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату суми субсидії на норму, що перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла та виплатити різницю позивачу з 01.03.2020, суд зазначає, що ця позовна вимога є похідною по відношенню до позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу субсидію на норму, що перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла, у задоволенні якої суд відмовив, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що означена позовна вимога також є такою, що не підлягає задоволенню, як передчасна, оскільки здійснення перерахунку і виплати відповідних сум субсидії можливо лише за умови її призначення заявнику.
З урахуванням викладеного, беручи до уваги фактичні обставини у цій справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В силу частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Суд звертає увагу на те, що позов задоволено частково, відтак, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 242 - 246, 247, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд,
Визнати протиправними дії Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо відмови у призначенні субсидії на понаднормову площу житла ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 13.05.1998 року; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 13.05.1998 року; РНОКПП НОМЕР_2 ) від 28.01.2021 про призначення субсидії на норму, що перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла та прийняти обґрунтоване рішення з означеного питання, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 01.09.2021.

Суддя О.В. Царікова