Справа № 520/22496/21
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 листопада 2021 р. № 520/22496/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши адміністративний позов Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправними та скасування постанови, зобов`язання утриматися від вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд постанову про арешт коштів боржника від 22.09.2021, винесену у ВП №63763980 визнати протиправною та скасувати; постанову про арешт майна боржника від 22.09.21 у ВП №63763980 визнати протиправною та скасувати; зобов`язати зупинити вчинення дій щодо примусового виконання рішень боржником в яких є АТ "Завод "Електроважмаш".

Ухвалою судді від 09.11.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин його пропуску.

15 листопада 2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що AT "Завод "Електроважмаш" про порушення своїх прав дізнався 22 жовтня 2021 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження №63763980 коли факти чно і був повідомлений стосовно вчинення виконавчих дій щодо боржника AT "Завод "Електроважмаш" та винесення державним виконавцем постанов про накладення арештів на кошти/майно боржника від 22.09.2021 у ВП №63763980 в межах суми стягнення 81372384,83 грн. Крім того зазначено, що не можливо оскаржувати процесуальний документ текст якого не було надано, до фактичного ознайомлення з його змістом. Отже фактично, у позивача з`явилась реальна можливість підготувати позовну заяву тільки після ознайомлення з текстом оскаржуваних документів.

Крім того, в обґрунтування заяви зазначено, що у АП "Завод "Електроважмаш" знаходиться більше 50 відкритих проваджень у різних судових інстанціях, оскаржувані постанови про арешт коштів боржника містять посилання на 355 виконавчих листів. Також зазначено що у претензійно-позовному відділі юридичного управління позивача працює тільки два юриста, у зв`язку з чим не було можливості вчасно опрацювати та підготовити всі необхідні документи.

Дослідивши вказану заяву суд зазначає наступне.

Так, позивачем оскаржуються постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про арешт коштів боржника від 22.09.2021, винесену у ВП №63763980 та постанова про арешт майна боржника від 22.09.2021 у ВП №63763980.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що про порушення своїх прав дізнався 22.10.2021.

Згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені приписами статті 287 КАС України, відповідно до якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 статті 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Таким чином, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач дізнався про порушення своїх прав 22.10.2021.

Також, суд звертає увагу, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Слід також зазначити, що дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Доказів поважних та об`єктивних причин неможливості звернення до суду із оскарженням спірних рішень у встановлені законом строки позивачем разом із клопотанням про поновлення строку звернення до суду не надано.

Посилання позивача на велику кількість відкритих проваджень у різних інстанціях та на те, що на підприємстві працює 2 юриста, не є перешкодою у зверненні його до суду у встановлений законодавством строк, а є суб`єктивною обставиною, через яку, на думку позивача, він був позбавлений права на звернення до суду із відповідним позовом у відповідності до вимог чинного законодавства.

Таким чином, позивачем не зазначено обґрунтованих підстав та не надано належних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву Акціонерного товариства "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправними та скасування постанови, зобов`язання утриматися від вчинення дій - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається, згідно ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя М.М.Панов