Справа № 160/22575/21
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 листопада 2021 року Справа 160/22575/21

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігора Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 03.08.2020 р. №62704083, визнання бездіяльності щодо відмови у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 р. №904/2732/18 протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігора Миколайовича, в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Щербакова І.М. від 03.08.2020 р. про стягнення основної винагороди приватного виконавця винесену в межах виконавчого провадження №62704083 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 р. у справі 904/2732/18; визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Щербакова І.М., яка полягає у відмові виносити постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 р. у справі №904/2732/18.

Згідно зі ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Вивчивши подані позовні матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву подано з порушенням вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, відповідно до п. 5.26 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимог до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2020), затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01 липня 2020 р. № 144 з 2021-09-01, копія документа засвідчується відміткою, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до змісту ст.287 КАС України, визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Здійснивши системний аналіз поданої позовної заяви та доданих документів до неї, суд зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Щербакова І.М. від 03.08.2020 р. про стягнення основної винагороди приватного виконавця винесену в межах виконавчого провадження №62704083 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 р. у справі 904/2732/18; визнання протиправною бездіяльності приватного виконавця Щербакова І.М., яка полягає у відмові виносити постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 р. у справі №904/2732/18, передбачений ст.287 КАС України.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не надано до суду заяви про поновлення строку на подання даної позовної заяви, та відповідних пояснень щодо підстав подання даної позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 17.11.2021р., тоді як, оскаржувана постанова про стягнення з боржника основної винагороди винесена 03.08.2020 р. у ВП №62704083.

Як вбачається з позовної заяви остання підписана представником позивача Іриною Гончаренко.

В підтвердження своїх повноважень, представником позивача Іриною Гончаренко, до позовної заяви долучено копію довіреності від 25.01.2021 року №007.1Др-29-0121, яка засвідчена представником, якому вона видана.

Відповідно до ч.1 ст. 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Отже, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, що її видала.

Надана до суду копія довіреності, яка засвідчена представником, не може бути належним доказом дійсної волі особи, що її видала, на уповноваження іншої представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, засвідченої у визначеному законом порядку), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво.

Отже, позивачем додано копію довіреності, з якої неможливо встановити дійсне волевиявлення довірителя, та не є копією, засвідченою у встановленому законом порядку (відповідно до частини 3 статті 55 та частини 6 статті 59 КАС України).

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм процесуального права викладена в ухвалах Верховного Суду від 25 лютого 2020 року по справі №640/20104/18 та від 05.07.2019 року у справі № 400/3208/18.

При цьому, суд зазначає, що за подання до адміністративного суду позовної заяви суб`єктом владних повноважень, юридичною особою майнового характеру встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, суд зазначає, що за подання до адміністративного суду позовної заяви суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем немайнового характеру встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, з тексту позовної заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», судом встановлено, що останнім заявлено позовні вимоги як майнового характеру, а саме: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Щербакова І.М. від 03.08.2020 р. про стягнення основної винагороди приватного виконавця винесену в межах виконавчого провадження №62704083 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 р. у справі 904/2732/18, так і немайнового, а саме: визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Щербакова І.М., яка полягає у відмові виносити постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 р. у справі №904/2732/18.

Відтак, позивачу необхідно сплати судовий збір як за позовні вимоги майнового, так і не майнового характеру в загальній сумі 24 970,00 грн. (22 700, 00 грн. + 2 270,00 грн.)

З урахуванням зазначеного вище, суд вважає, що позивачу необхідно надати до суду: докази поважності пропуску строку звернення до суду, у відповідності до ст. ст. 118, 122, 287 КАС України; довіреність від 25.01.2021 р. №007.1 Др-29-0121, завірену у встановленому законом порядку; документ про сплату судового збору за подання даної позовної заяви у розмірі 24 970,00 грн.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігора Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 03.08.2020 р. №62704083, визнання бездіяльності щодо відмови у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 р. №904/2732/18 протиправною, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 02 грудня 2021 р.

Роз`яснити позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання до суду: доказів поважності пропуску строку звернення до суду, у відповідності до ст. ст. 118, 122, 287 КАС України; довіреності від 25.01.2021 р. №007.1 Др-29-0121, завірену у встановленому законом порядку; документа про сплату судового збору за подання даної позовної заяви у розмірі 24 970,00 грн.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута. Залишення позовної заяви без руху не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.О. Жукова