Справа № 360/2655/21
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2655/21

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пономарьової О.І.,

представника позивача - Резнікової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області, в якому позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 19.07.2021 (а.с.69-74), просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у загальній сумі 25041,46 грн, а саме: в дохід місцевого бюджету:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, власниками об`єктів житлової нерухомості (КБД 18010200) у сумі - 269,55 грн на розрахункових рахунок № UA 012051, код платежу 18010200, отримувач: УК у м. Лисичанськ /м. Лисичанськ /18010200, ОКПО 37800278 банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КДБ 18010300) у сумі - 4476,99 грн на розрахунковий рахунок № UA 0012051, код платежу 18010300, отримувач: УК у м. Лисичанськ /м. Лисичанськ/18010300, ОКПО 37800278 банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

- адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (КДБ 21081500) у сумі 20294,92 грн на р/р 0012051, код платежу 21081500, отримувач - УК у м. Лисичанську /м. Лисичанськ /2108150, ОКПО 37800278 банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

В обґрунтування зазначено, що згідно з ідентифікаційних та реєстраційних даних відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області як фізична особа-підприємець.

За ним станом на дату звернення до суду обліковувалася заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (КДБ 18010200) у сумі 650,56 грн, яка виникла в результаті несплати донарахованих штрафних санкцій, на підставі таких повідомлень-рішень, а саме:

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209 у сумі 276,82 грн (залишок несплаченої заборгованості - 92,02 грн);

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/1 у сумі 246,99 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/2 у сумі 212,29 грн.

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/1 у сумі 53,38 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/2 у сумі 45,88 грн.

Сума заборгованості по даним податковим повідомленням-рішенням разом складає 650,56 гривень. Вищезазначені податкові повідомлення - рішення не виконані, не оскаржені та є чинними.

За відповідачем станом на дату звернення до суду обліковувалася заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КДБ 18010300) у сумі 7468,20 грн, яка виникла в результаті несплати донарахованих штрафних санкцій на підставі таких повідомлень-рішень, а саме:

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/2 у сумі 183,36 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/2 у сумі 303,04 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/2 у сумі 17,81 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/2 у сумі 1510,72 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/1 у сумі 248,5 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/1 у сумі 213,16 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/1 у сумі 1756,21 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209/1 у сумі 352,28 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209 у сумі 1970,07 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209 у сумі 239,11 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209 у сумі 395,18 грн;

- форми «Ф» від 15.12.2020 року № 0-1209 у сумі 278,76 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення - рішення частково виконані, не оскаржені та є чинними.

У зв`язку з порушенням законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, контролюючим органом було застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції згідно з рішенням форми «С» № від 29.01.2018, а саме пені у сумі 20 294,92 гривень. Зазначена сума пені не сплачена відповідачем в повному обсязі.

У зв`язку із частковою сплатою податкових зобов`язань відповідачем станом на 15.07.2021, позивачем зменшено позовні вимоги на загальну суму 3260,76 гривень, а саме:

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (КДБ 18010200) у сумі 650,56 грн, яка виникла в результаті несплати донарахованих штрафних санкцій, сплачено 381,01 грн (залишок несплаченого боргу 269,55 гривень за податковими повідомленнями-рішеннями від 15.12.2020: № 0-1209/2 у сумі 212,29 грн (залишок 170,29 гривень); № 0-1209/1 у сумі 53,38 грн; № 0-1209/2 у сумі 45,88 грн);

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової житлової (КДБ 18010300) у сумі 7468,20 грн, яка виникла в результаті несплати донарахованих штрафних санкцій, сплачено 2991,21 грн (залишок несплаченого боргу 4476,99 гривень за податковими повідомленнями-рішеннями від 15.12.2020: № 0-1209/1 у сумі 1756,21 грн (залишок 1241,59 гривень); № 0-1209/1 у сумі 352,28 грн; № 0-1209 у сумі 1970,07 грн; № 0-1209 у сумі 239,11 грн; № 0-1209 у сумі 395,18 грн; № 0-1209 у сумі 278,76 грн).

Контролюючим органом направлено відповідачу з рекомендованим повідомленням про вручення податкову вимогу форми «Ф» від 10.11.2015 № 686-23, яка була вручена платнику особисто 10.11.2015 згідно з відміткою рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Станом на теперішній час податкова вимога форми «Ф» від 10.11.2015 № 686-23 відповідачем не виконана, не оскаржена та є чинною.

Ухвалою суду від 26.05.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін (арк. спр.39-40).

29.06.2021 відкладено судове засідання (арк. спр. 64).

19.07.2021 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; прийнято до розгляду заяву позивача від 19.07.2021 про зменшення позовних вимог (арк. спр. 99-100).

Ухвалою суду від 25.08.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр.121).

24.06.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов (арк. спр. 52-55), в якому він заперечував проти заявлених позовних вимог зазначивши, що не підлягає стягненню пеня у розмірі 20294,92 гривні, яка нарахована за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за ППР №, оскільки відповідно до пункт 129.9. статті 129 ПК України ця пеня підлягає скасуванню у зв`язку із закінченням строку у 1095 днів з моменту, коли ГУ ДФС у Луганській області отримав право на її нарахування.

Відповідач вважає, що позовні вимоги щодо стягнення грошових зобов`язань у розмірах 7468,20 гривень та 650,56 гривень не підлягають задоволенню, оскільки ГУ ДПС у Луганській області порушило порядок їх нарахування і стягнення.

Відповідачем також зазначено, що відповідно до пп.266.7.2. п.266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Проте, всі спірні податкові повідомлення-рішення щодо стягнення податку за 2017-2019 роки за різними об`єктами датовані 15.12.2020 і направлені 18.12.2020, тобто з істотним порушенням строків, встановлених ст.266 ПК України.

Відповідач вважає, що зміст позову та доданих до нього документів свідчить про те, що податкові вимоги на грошові зобов`язання у розмірі 7468,20 гривень та у розмірі 650,56 гривень відповідачу не направлялись. Тому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог..

19.07.2021 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив (арк. спр. 81-84), в якій позивач зазначив, що відповідач є власником чотирьох об`єктів нежитлової нерухомості, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_1 ,

а також п`яти об`єктів житлової нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 .

До відповіді на відзив позивач надав розрахунки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017, 2018, 2019 років за всіма дев`яттю об`єктами житлової та нежитлової нерухомості (а.с.86-94), також довідку про загальну суму пені, нараховану за несвоєчасну сплату позивачем суми зобов`язання з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну на підставі повідомлення-рішення від 29 січня 2018 року № на суму 34000,00 грн за період: з 11.05.2018 по 13.04.2021 на підставі вимог статті 129 ПК України в загальній сумі 20294,92 грн(а.с.85), а також копію податкового повідомлення-рішення, супровідного листа та повідомлення про вручення представнику платника за довіреністю (а.с. 95, 96).

Відповідач надав суду заперечення на доводи відповіді на відзив (а.с.105-111), додаткові письмові пояснення (а.с.125).

Позивач надав суду письмові пояснення (а.с.112-115), додаткові письмові пояснення (а.с.140-146).

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові, та просила його задовольнити.

Відповідач до суду жодного разу не з`явився, про причини відсутності суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не подав.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 КАС України, з урахуванням пояснень представника позивача, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини, що склалися між сторонами.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 грудня 2020 року, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 23 лютого 2001 року до 09 жовтня 2020 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у м. Лисичанську Лисичанського управління ГУ ДПС у Луганській області, місце проживання: АДРЕСА_9 (арк. спр.31-33).

Щодо нарахування податку на нерухоме майно судом встановлені такі обставини.

Витяги з інтегрованих карток платника податків, що надані контролюючим органом до суду (а.с.9, 15, 76, 77-78), свідчать про те що заборгованість була нарахована:

- до 31.12.2020 щодо об`єктів житлової нерухомості, була частково погашена платником і станом на 15.07.2021 складає 269,55 грн (а.с.76),

- до 11.03.2021 щодо об`єктів нежитлової нерухомості, була частково погашена платником і станом на 15.07.2021 складає 4476,99 грн (а.с. 77-78).

Однак, позивач не надав суду жодної копії податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 15.12.2020 про нарахування позивачу податкових зобов`язань, на які посилається у позові, лише корінці до вказаних податкових повідомлень-рішень (а.с. 10-13, 16-27), які свідчать лише про те, що всі рішення прийняті у грудні 2020 року за податкові періоди 2017, 2018, 2019 років, при цьому встановити, яке саме рішення прийняте за яким саме об`єктом не можливо (про що, до речі, не зазначив і позивач в жодному документі, що поданий ним до суду).

Також позивач в жодному документі, що подано ним до суду, не вказав, на підставі якого саме рішення органів місцевого самоврядування ним застосовані ставки податку до кожного об`єкту нерухомості за кожний податковий період, чи є серед об`єктів нежитлової нерухомості об`єкти промисловості (таких відомостей не містять і розрахунки податкових зобов`язань а.с.86-94), що є необхідними обставинами для перевірки правильності визначення розміру податкового зобов`язання контролюючим органом.

Отже, позивач як контролюючий орган, не довів зазначених вище обставин під час розгляду цієї справи, оскільки не надав суду відповідних доказів на підтвердження правильності нарахування податку на майно, відмінне від земельної ділянки, з фізичних осіб позивачу.

Крім того, на підтвердження факту узгодженості всіх податкових повідомлень-рішень форми «Ф», що прийняті контролюючим органом 15.12.2020, позивач надав копію рекомендованого повідомлення про вручення з датою подання 18.12.2020 з відміткою про вручення листа особі за довіреністю 11.01.2021 (а.с.29).

Представник позивача в своїх усних поясненнях в судовому засіданні зазначила, що дійсно цим листом контролюючий орган надіслав відповідачу всі податкові повідомлення-рішення, прийняті 15.12.2020 з податку на майно, відмінне від земельної ділянки. Опис вкладення не оформлювався через відсутність коштів. Супровідний лист в матеріалах справи відсутній.

Сам платник заперечує факт отримання вказаного листа та жодного з зазначених ППР.

Щодо нарахування пені за несвоєчасну сплату позивачем суми зобов`язання з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну судом встановлені такі обставини.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 360/4284/20 за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу стягнуто з відповідача ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі 00 коп.) в дохід місцевого бюджету (а.с. 149-152).

Так, рішенням суду у справі № 360/4284/20 встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС у Луганській області 05 січня 2018 року здійснено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, кіоску, що належить ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 05 січня 2018 року № 11/12-32/40-01/ НОМЕР_1 .

На підставі акта від 05 січня 2018 року № 11/12-32/40-01/ ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 29 січня 2018 року № , яким до ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, в сумі 34000,00 грн за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано уповноваженою особою останнього 05 лютого 2018 року, що підтверджено відміткою про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Не погодившись з вищевказаними податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до ДФС України про визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 січня 2018 року № . Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 12 квітня 2018 року № 5290 скаргу залишено без задоволення.

ГУ ДФС у Луганській області виставлено ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" від 10 листопада 2015 року № 686-23, якою повідомлено, що станом на 09 листопада 2015 року сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями становить 4953,32 грн. Вимогу про сплату боргу 10 листопада 2015 року вручено під підпис особисто відповідачу, що підтверджено відміткою про отримання на корінці податкової вимоги.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2020 року у справі № 360/4284/20 набрало законної сили 02.02.2021.

Витяги з інтегрованої картки платника податків, що надані контролюючим органом до суду (а.с.28, 79), свідчать про те що заборгованість була нарахована в період до 31.12.2020 в розмірі 34000 грн, грошові кошти на її погашення зараховано 14.04.2021 на підставі платіжного доручення №4083 від 13.04.2021 - 34000 грн, у зв`зку з чим погашено суму боргу по штрафним санкціям за повідомленням-рішенням № на 17000 грн та 17000 грн та нараховано пені за період несвоєчасної їх сплати з 11.05.2018 по 13.04.2021 по 10147,50 за кожний штраф, всього: 20294,92 грн, яка станом на 15.07.2021 складає 20294,92 грн і є непогашеною (а.с.46, 79).

Отже, належними доказами підтверджено факт наявності заборгованості в позивача з оплати штрафів, визначених повідомленням-рішенням від 29 січня 2018 року № , несвоєчасної його сплати платником, нарахування пені за період прострочення сплати зобов`язання податковим органом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон № 481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частинами четвертою та п`ятою статті 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

У разі невиконання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1. 162. пункту 14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

Пунктом 42.1 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Процедуру оскарження рішень контролюючих органів визначено статтею 56 Податкового кодексу України, так:

- рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1);

- з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18).

Платник податків відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що одаткове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

З вищеописаних доказів судом встановлено, що контролюючим органом в ході проведення фактичної перевірки, результати якої оформлено актом від 05 січня 2018 року № 11/12-32/40-01/, встановлено порушення відповідачем вимог податкового законодавства.

Керуючись положеннями пункту 54.3.3 статті 54 Податкового кодексу України та статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", якими встановлена відповідальність платника податків за вчинення податкового правопорушення, позивачем винесено податкове повідомлення-рішення від 29 січня 2018 року № .

Відповідач скористався правом оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, за результатами якого податкове повідомлення-рішення залишено без змін. Правом оскарження рішення в судовому порядку відповідач не скористався. Внаслідок чого податкове повідомлення-рішення стало узгодженим та відповідно до положень пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у платника податків виник обов`язок погашення грошового зобов`язання, визначеного цим податковим повідомленням-рішенням, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання ним рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 12 квітня 2018 року № 5290.

Оскільки за даними витягу з інтегрованої картки платника податків відповідачем обов`язок по сплаті грошового зобов`язання за узгодженим податковим повідомленням-рішенням від 29 січня 2018 року № виконано лише 13.04.2021, отже з порушенням зазначених строків, йому правомірно нарахована пеня за період прострочення зобов`язання.

Відповідно до вимог п.п. 129.1.1., 129.3.1. ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Відповідно до п.129.4, ст.129 ПК України (в чинній на день погашення зобов`язання редакції) на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Отже, наявні всі правові підстави для стягнення суми податкового боргу в розмірі нарахованої позивачу пені за несвоєчасне погашення адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (КДБ 21081500) в розмірі - 20294,92 гривень.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Згідно з вимогами пункту 57.2. статті 58 Податкового кодексу України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Відповідно до вимог пункту 266.1.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з вимогами підпункту 266.2.2. статті 266 Податкового кодексу України (в в редакції, що діяла в 1017-2019 роках) не є об`єктом оподаткування: є) будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Підпунктом 266.4.1. статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

266.4.2. Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів. Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування. Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

266.4.3. Пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Стаття 266 Податкового кодексу України також передбачає такі положення:

266.5.1. ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. 266.6.1. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року;

266.7.1. обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку);

обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку;

266.7.2. податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком);

266.10.1. податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

266.10.2. у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

266.10.3. податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Отже, за встановлених судом в цій справі обставин, а саме: відсутності в матеріалах справи копії належним чином оформленого супровідного листа та опису вкладення поштової кореспонденції до листа з поштовим треком 668 з датою подання 18.12.2020, відсутні також підстави для висновків, що податковий орган дійсно надсилав всі податкові повідомлення-рішення форми «Ф», що прийняті контролюючим органом 15.12.2020 за 2017-2019 роки, в одному конверті платнику, а також, що платник дійсно своєчасно отримав з цим листом всі вказані податкові повідомлення-рішення з податку на майно, відмінне від земельної ділянки. Сам платник заперечує факт отримання вказаного листа та жодного з зазначених ППР. Тому відсутні і підстави вважати податкові зобов`язання, визначені в таких податкових повідомленнях-рішеннях узгодженими, а також, що сплинув строк, передбачений підпунктом а) 266.10.1. для самостійного погашення такого зобов`язання платником.

Таким чином, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача податкового боргу на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що утримується з фізичних осіб власників об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

Отже, уточнені позовні вимоги слід задовольнити частково, відмовивши в їх задоволенні в частині стягнення сум податкового боргу на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору за подачу адміністративного позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 90, 242, 245, 246, 255, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги Головного управління ДПС у Луганській області (ЄДРПОУ ВП 44082150, місце знаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 ) про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг з адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (КДБ 21081500) у сумі пені - 20294,92 гривень (двадцять тисяч двісті дев`яносто чотири гривні 92 коп.) в дохід місцевого бюджету на р/р 0012051, код платежу 21081500, отримувач - УК у м. Лисичанську/М.ЛИСИЧАНСЬК/2108150, ОКПО 37800278 банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. по дат.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 18 жовтня 2021 року.

Суддя В.С. Шембелян