Справа № 540/5981/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/5981/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області, Пенсійний фонд), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання в "Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання в "Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Розрахунку стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, здійсненого Чаплинським районним судом Херсонської області з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

В позовній заяві позивач зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та з 10.10.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 78 відсотків грошового утримання працюючого судді. Зазначає про неправомірну відмову Пенсійного фонду, викладену у листі № 6550-5984/Т-02/8-2100/21 від 09.09.2021 щодо відмови у проведенні перерахунку грошового утримання та зарахування половини періоду навчання з 01.09.1977 по 24.06.1982 на юридичному факультеті денного навчання Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова до щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. ОСОБА_1 вказав, що на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 по справі № 540/2451/20 з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021, яким рішення суду першої інстанції залишено без змін, йому було перераховано довiчне грошове утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", загальний процент розрахованого грошового утримання від заробітку - 78 %; основний розмір вiд середнього заробітку - 88536,24 грн., 409,50 грн. - пенсія згідно із Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною». При цьому, відповідачем розраховано страховий стаж з урахуванням перiодiв, що складає 34 роки 03 місяці 12 днів, без врахування до стажу половини періоду навчання на денному вiддiленні юридичного факультету Одеського державного університету імені І.І. Мечникова з 01.09.1977 року по 24.06.1982 року, що складає трудового стажу 02 роки 03 місяці 12 днів та за сумарним підрахунком стаж судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці склав 36 років 06 місяців 24 днi та є підставою для призначення 82 відсотків щомісячного довічного утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно, посилаючись на норми ст. 46, 126 Конституції України, ч. 1 ст. 7, ч. 4 ст. 43 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18, а також на Указ Президента «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 № 584/95, згідно пункту 1 якого до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді суддi не менш як 10 рокiв, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та перiод проходження строкової військової служби.

Позивач зауважив, що на час звільнення з посади судді діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. № 1402-VIII (далі - Закон № 1402). Зокрема, ст. 137 Закону № 1402 передбачено, що до стажу роботи на посадi судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (суддi) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республiк, що входили до його складу та абз. 4 п. 34 розділу ХII "Прикінцеві та перехiднi положення" Закону № 1402 встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді вiдповiдно до законодавства, що дiяло на день їх призначення (обрання). Враховуючи, що позивач був призначений на посаду народного судді Чаплинського районного суду Херсонської області наказом №2/8/25 від 21.06.1982, з огляду на дану норму до стажу його роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, відповідно має бути зарахована вказана половина періоду його навчання на денному відділенні юридичного факультету «Одеського державного університету ім. 1.1. Мечникова» з 01.09.1977 р. по 24.06.1982 р., що складає 02 роки 03 мiсяцi 12 днів. Але відповідач даний період стажу не врахував при призначенні позивачу щомісячного грошового утримання, чим порушив право останнього на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці обрахованого з 82 % винагороди працюючого судді, просить суд позовні вимоги задовольнити з викладених в позові підстав.

11.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08.11.2021 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено про те, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки під час перерахунку та призначення пенсії Пенсійний фонд діяв на підставі Конституції України та в межах норм діючого законодавства, з дотриманням Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чаплинському вiддiлi обслуговування громадян (сервicний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 10.10.2016 отримує щомісячне довiчне грошове утримання суддi у відставці відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1402 "Про судоустрій і статус суддів". До цього часу, з 06.12.2014 позивач отримував пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно із розрахунком стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довiчного грошового утримання судді у відставці, виданого Чаплинським районним судом Херсонської області від 03.10.2016 року № Н-02-24, стаж на посаді судді складає 34 роки 03 місяці 12 днів. На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 Пенсійним фондом рішенням № 98 від 09.03.2021 було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці відповідно до довідки від 26.02.2020 № 323/04 відповідно до Закону № 1402, у розмірі 78 % грошової винагороди, розмір склав 88945,74 грн. За період з 19.02.20020 по 31.03.2021 нараховані кошти у сумі 501157,39 грн. Відповідач, посилаючись на норми ст. 137, ч. 3 ст. 142 Закону № 1402, абз. 4 п. 34 розділу ХII "Прикінцеві та перехiднi положення" Закону № 1402, ч. 4 ст. 43 Закону «Про статус суддів» із змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 № 4015, п. 31 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та враховуючи позицію викладену в рішенні Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.11.2018, залишеного без змін постановою Великої Палати верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18 вважає вірним обрахування загального відсоток у розрахунку пенсії позивача - 78% суддівської винагороди судді, та відсутні підстави для перерахунку пенсії щодо застосування 82 %, оскільки даний відсоток визначався та обчислювався відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453 "Про судоустрій і статус суддів". Проте, з 18.02.2020 з моменту проголошення Рiшення КСУ від 18.02.2020 № 2-р/2020, Закон України від 07.07.2010 № 2453 "Про судоустрій і статус суддів" в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність. Пенсійний фонд вважає, що, у цьому випадку при перерахунку довічного грошового утримання судді слід застосовувати норму закону, яка визначає суддівську вислугу і є чинною на час виникнення спірних правовідносин, приймаючи рiшення щодо призначення позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи з 78% від загального розміру суддівської винагороди Пенсійний фонд діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений діючим законодавством України у зв`язку з чим просить суд в задоволені позову відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

З наданої відповідачем до справи копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається:

Запис №5 від 01.09.1977 наказом №1614-Л від 25.08.1977 позивач був зарахований на денну форму навчався до юридичного факультету Одеського державного університету;

Запис № 6 від 01.07.1982 закінчив Одеського державний університету імені І.І. Мечникова згідно наказу №1154-06 від 06.07.1982;

Запис № 7 від 21.06.1982 щодо призначення ОСОБА_1 народним суддею Чаплинського районного народного суду Херсонської області на підставі наказу № 2/8/25 від 21.06.1982;

Запис № 8 від 22.06.1987 призначений наказом № 07-2/23 від 22.06.1987 народним суддею Чаплинського районного суду та обраний головою суду;

Запису № 9 від 09.07.1990 наказом № 03-12/41 від 04.09.1990 призначений народним суддею Чаплинського районного суду та обраний голово суду;

За записами № 10 - 13 з 23.02.1990 по 18.11.1999 має відмітки про присвоєння відповідного кваліфікаційного класу судді (рішення № 41 від 23.02.1990, від 26.05.1995, від 10.04.1997, від 18.11.1999;

Запис № 14 від 02.03.2000 відповідно до постанови Верховної Ради України від 02.03.2000 № 1497-ІІІ призначений суддею Чаплинського районного суду безстроково;

Запис №15 від 02.09.2000 згідно Указу президента України від 02.09.2000 №1045/2000 призначений головою Чаплниського районного суду Херсонської області;

Запис №16 від 03.02.2003 містить відомості щодо Закону України від 07.02.2002 №3018-ІІІ;

Запис № 17 від 31.05.2007 рішенням Ради суддів № 52 від 31.05.2007 призначений головою Чаплинського райсуду строком на п`ять років з 01.06.2007;

Запис № 18 від 13.06.2012 наказом № 32-о від 13.06.2012 відповідно до рішення Ради суддів України № 52 від 31.05.2007 «Про призначення голів апеляційних і місцевих загальних судів» ст. 5 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» продовжує здійснювати свої повноваження до призначення голови суду в порядку встановленому Законом України «Про судоустрій і статус суддів»;

Запис № 19 від 22.10.2013 наказом №82-о від 04.11.2013 призначений на посаду голови Чаплинського районного суду Херсонської області строком на п`ять років, з 22.10.2013 по 21.10.2018 включно. Відповідно до рішення Вищої Ради юстиції № 1018/0/15-13 від 22.10.2013;

Запис № 20 наказом №20-о від 11.04.2014 звільнений з посади голови Чаплинського районного суду Херсонської області, відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» від 08.04.2014;

Запис № 21 від 14.04.2014 наказом №22-о від 14.04.2014 призначений на посаду голови Чаплинського районного суду Херсонської області з 14.04.2014 строком на один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 20, ст.. 24, ч. 6 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» (в редакції Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» від 08.04.2014 №1188-ХІІ).

За записами трудової книжки наданими позивачем встановлено наступні відомості та записи:

Запис №22 від 14.04.2015 наказом №02-01/28 від 14.04.2015 звільнений з адміністративної посади голови судді, в зв`язку з закінченням строку на який його було обрано. Відповідно до Закону України «Про статус суддів України»;

Запис №23 від 15.04.2015 наказом №02-01/29 від 15.04.2015 призначений на посаду голови Чаплинського районного суду Херсонської області з 15.04.2015 строком на два роки. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» №2453 (в редакції Закону України №192 «Про забезпечення права на справедливий суд»;

Запис № 24 від 03.10.2016 Постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 №1600-VIII наказом № 02-01/90 від 03.10.2016 відраховано зі штату Чаплинського районного суду Херсонської області у відставку.

Таким чином, в межах позовних вимог та за записами в трудовій книжці позивача встановлено період суддівської діяльності ОСОБА_1 з 21.06.1982 по 03.10.2016, що не заперечується відповідачем по справі.

Згідно із розрахунком стажу роботи, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Чаплинським районним судом Херсонської області від 03.10.2016 року № Н-02-24, стаж на посаді судді складає 34 роки 03 місяці 12 днів.

Як зазначає позивач та підтверджується наявними в матеріалах справи документами та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 з 10.10.2016 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у розмірі 78 відсотків грошового утримання працюючого судді.

В серпні місяці 2020 року позивач звертався до суду щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області вiд 26.02.2020 №323/04 та рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 по справі № 540/2451/20 позов ОСОБА_1 було задоволено та зобов`язано Пенсійний фонд здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно iз довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області від 26.02.2020 № 323/04, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 залишено без змiн, відповідно рішення суду першої інстанції набрало законної сили 01.03.2021 та підлягало виконанню на підставі ст.14 та 370 КАС України.

Як зазначає сам відповідач та вказав в позові позивач, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду 02.11.2020 Пенсійним фондом рішенням № 98 від 09.03.2021 було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , як судді у відставці, за рішенням суду згідно наданої довідки вiд 26.02.2020 №323/04 відповідно до Закону № 1402-VIII, у розмірі 78% грошової винагороди, та його розмiр склав 88945,74 грн., у тому числі: 88536,24 грн. - основний розмір пенсiп (113508,00 грн. середньомісячний заробіток х 78 %), 409,50 - пенсiя згідно із Законом України "Про пенсії за особлива заслуги перед Україною" (1638,00 грн. х 25%), що підтверджується матеріалами з пенсійної справи № 127598 (аркуші 129-131 перерахунок пенсії 09.03.2021). Так, за період з 19.02.2020 по 31.03.2021 Пенсійним фондом нараховані кошти в сумі 501157,39 грн.

Але позивач зазначає, що після такого перерахунку вбачається, що Пенсійним фондом розраховано страховий стаж 34 роки 03 місяці 12 днів без урахування до стажу половини періоду навчання на юридичному факультеті Одеського державний університету імені І.І. Мечникова, що становить 02 роки 03 місяці 12 днів та сумарно його стаж складає - 36 років 06 місяців 24 дні і відповідно є підстави для призначення 82 відсотки щомісячного довічного утримання судді у відставці.

У серпні-вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду із заявою щодо зарахування до стажу, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці половини зі спірного періоду навчання та проведення відповідного перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на що листом від 09.09.2021 № 6650-5984/Т-02/8-2100/21 отримав відмову обґрунтовану відсутності законодавчих підстав для вчинення таких дій Пенсійним фондом.

У даному листі Пенсійний фонд, на звернення ОСОБА_1 , повідомлено, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 по справі № 540/2451/20 виконано у повному обсязі, а щодо розрахунку стажу на посадах судді, роз`яснено, що до стажу роботи судді зараховується робота на відповідних посадах, визначених ст.137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №1402 та ст. 135 раніше чинного даного Закону (в редакції від 07.07.2010 №2453) не передбачено зарахування до стажу на посаді судді періодів навчання.

Таким чином, враховуючи вищевказані записи в трудовій книжці позивач у період з 01.09.1977 по 24.06.1982 навчався на юридичному факультеті денного навчання Одеського державного університету імені І.І. Мечникова, половину з даного періоду навчання ОСОБА_1 що складає 02 роки 03 місяці 12 днів, що підтверджує також копією диплому НОМЕР_1 , та просив зарахувати даний період до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі 82 відсотки щомісячного довічного утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Отримавши відмову у перерахунку пенсії та щодо не зарахування зазначеного періоду навчання до стажу судді, звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів.

В свою чергу, Пенсійний фонд вважає, що відсутні підстави для врахування вказаного періоду навчався на юридичному факультеті Одеського державного університету імені І.І. Мечникова з підстав того, що норми ст. 137 Закону № 1402 та ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (від 07.07.2010 №2453) не передбачають зарахування до стажу роботи на посаді судді періодів навчання.

Виходячи з вищевикладеного та встановленого судом, предметом розгляду у даній справі є не врахування Пенсійним фондом до стажу судді у відставці ОСОБА_1 половини періоду навчання останнього на юридичному факультеті Одеського державного університету імені І.І. Мечникова з 01.09.1977 по 24.06.1982 що складає 02 роки 03 місяці 12 днів, у зв`язку з чим суд вважає необхідним встановити наявність чи відсутність правомірності в діях Пенсійного фонду щодо не врахування до стажу судді спірного періоду навчання, обставини або їх відсутність порушення права позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у належному відсотковому розмірі.

Відповідно суд зазначає слідуюче.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 КАС України).

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

За ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Також у ст. 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини п`ятої).

Абзацом 4 пункту 34 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (в редакції від 05.08.2021 чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення ОСОБА_1 наказом №2/8/25 від 21.06.1982 народним суддею Чаплинського районного народного суду Херсонської області на діяв Закон СРСР «Про судоустрій Союзу РСР, союзних і автономних республік» 16 серпня 1938 р., в наступному діяв Закон СРСР від 4 серпня 1989 року № 328-І «Про статус суддів в СРСР», однак вказані Закони взагалі не передбачали права судді на відставку та відповідно не регламентували питання обчислення стажу, який дає право на таку відставку.

Під час справляння позивачем своєї суддівської діяльності набрав чинності Закон України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» та вступив у дію Указ Президента України від 10.07.1995 № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 43 Закону України від 15.12.1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також, суд зазначає, що на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» 07.07.2010 № 2453-VI (30.10.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Згідно з пунктом 3-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно з абз.2 ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (в редакції від 03.03.2006) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

В наступному, Указом Президента України від 20.03.2008 № 248/2008 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» ст. 1 Указу №584/95 втратила чинність з 01.03.2008.

Дія цих нормативно-правових актів відповідно поширилася і на ОСОБА_1 , як на діючого суддю Чаплинського районного суду Херсонської області.

Після втрати чинності ст. 1 вказаного Указу Президента України, питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 № 545 пункт 3- 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судці право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судці не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.» Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№ 865-2005-п) втратила чинність 01.01.2012.

У відповідності до п. 11 Перехідних положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453, було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судці не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним, що узгоджується із висновками Верховного Суду викладених у постановах від 13.02.2020 у справі № 592/5433/17, від 24.03.2020 у справі №559/512/17, від 14.05.2021 у справі №414/529/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання належить враховувати, крім роботи на посаді судді, половину строку навчання в інституті - 2 роки 03 місяці 12 днів (половина зі строку з 01.09.1977 по 24.06.19820, що підтверджується дослідженими судом записами № 5, 6 трудової книжки позивача та копією диплому НОМЕР_2 виданого Одеським державним університетом ім. І.І. Мечникова, виданого 24.06.1982 (реєстраційний № 328).

За приписами ч.3 ст. 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Отже, стаж роботи позивача, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 36 років 6 місяців 24 дні (34 рік 03 місяці 12 днів на посаді судді + 2 роки 3 місяць 12 днів половина строку навчання в інституті), у зв`язку із чим розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинен становити 82 відсотки (50% за 20 років + 32% за 16 років). Відповідно, відповідач, не врахувавши позивачу у стаж роботи, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання в інституті, діяв протиправно, позбавляючи тим самим ОСОБА_2 на отримання належного розмір пенсії судді у відставці виходячи з відсоткового її значення під час обрахунку та нарахування. Та суд роз`яснює відповідачу, що у даній справі, суд не розглядає саме спірні правовідносини у розрізі належного обрахування Пенсійним фондом розміру пенсії позивача, що має становити 82 відсотки винагороди працюючого судді, лише констатує такий наслідок під час зарахування до стажу судді половину періоду навчання у вищому навчальному закладі.

Суд зазначає, що на час звільнення позивача з посади діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на те, що при здійсненні перерахунку довічного грошового утримання позивача, ГУ ПФУ має діяти послідовно, а тому прийнявши рішення про здійснення перерахунку з застосуванням алгоритму, передбаченим новим законом - Законом №1402, відповідач має застосовувати закон в комплексі, а не окремі його частини, враховуючи також позиції Верховного Суду. Тому, здійснивши переоцінку набутого позивачем стажу, відповідач мав керуватись в тому числі нормами, що були прийняті після виходу позивача у відставку та є актуальними станом на дату перерахунку пенсії, зокрема, абз. 4 пункту 34 розділу XII Закону № 1402.

Згідно ч.2 ст.137 Закону № 1402 до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18 зазначає, що цю норму потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Таким чином, враховуючи положення норм законодавства, яке діяло на момент виходу позивача у відставку, та беручи до уваги те, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності суддів, суд дійшов висновку, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, крім роботи на посаді судді -34 роки 03 місяці 12 днів слід враховувати половину строку навчання у вищому навчальному закладі - 02 роки 03 місяці 12 днів.

Суд приходить до висновку, що не зарахування до відповідного стажу роботи на посаді судді, половини строку навчання за денною формою є протиправним, що узгоджується також із висновками викладеними Верховним Судом у постанові №725/5463/16-а від 09.11.2018.

Щодо перерахунку пенсії позивача суд вказує наступне.

Враховуючи висновки Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, з 19.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення ст. 142 Закону № 1402-VIII, в силу приписів частини четвертої якої суддя у відставці має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Порядок перерахунку пенсії визначений розділом ІІ Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1.

Конституційний Суд України у пункті 7 мотивувальної частини Рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005 зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та законом про статус суддів.

Зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє продовження у Рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 за № 4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Суд акцентує увагу на тому, що запровадження Законом № 1402-VIII правила, згідно з яким зміна складових грошового забезпечення працюючого судді є підставою для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, покликана забезпечити єдність статусу судді, який здійснює повноваження з відправлення правосуддя, зі статусом судді у відставці.

Як встановлено вище та зазначено, рішенням Херсонського окружного адміністративного суду встановлено та зафіксовано право ОСОБА_1 на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі, що є беззаперечним, гарантоване в силу положень ст.ст. 126, 130 Конституції України, ст. 142 Закону № 1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань, зокрема покладених на управління Пенсійного фонду щодо здійснення належного перерахунку пенсії у разі виникнення такого права та такої підстави, та її виплаті у розмірі, що передбачений чинним законодавством.

Таким чином, право на перерахунок пенсії судді у відставці з 19.02.2020 закріплено не лише на конституційному рівні, а також зокрема, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, тому враховуючи, що до стажу позивача підлягає врахування половини періоду навчання у Одеському державному університеті ім. І.І.Мечникова, за наслідками вирішення справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для здійснення перерахунку пенсії відповідно до Розрахунку Стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складеного Чаплинським районним судом Херсонської області.

З урахуванням наведеного, дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді із зарахуванням до стажу роботи, що надає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету імені І.І. Мечникова з 01.09.1977 по 24.06.1982 що складає 02 роки 03 місця 12 днів підлягають визнанню протиправними, та належним способом захисту права позивача на отримання належного розміру пенсії як судді у відставці є зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи на посаді судді стаж, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету імені І.І. Мечникова з 01.09.1977 по 24.06.1982, та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу служби, що зазначений у Розрахунку Стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складеного Чаплинським районним судом Херсонської області, з урахуванням вже виплачених сум.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, понесені позивачем судові витрати згідно положень ст. 139 КАС України належать стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання в "Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова" за період з 01.09.1977 по 24.06.1982.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 армії, 6, м. Херсон, 73005) зарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до стажу роботи на посаді судді за період навчання з 01.09.1977 по 24.06.1982 в "Одеському державному університеті імені І.І. Мечникова" половину періоду навчання, що становить 02 роки 03 місяці 12 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 армії, 6, м. Херсон, 73005) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Розрахунку Стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданого Чаплинським районним судом Херсонської області з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 армії, 6, м. Херсон, 73005) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до апеляційного суду або до відповідного суду, який ухвалив рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 112010201