Справа № 240/19938/21
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 листопада 2021 року м. Житомир справа № 240/19938/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Черниш М.В.,

за участю: позивач ОСОБА_1 ,

представника позивача Вдовиченко І.М.,

представника відповідача Федосюк В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

Ухвалою суду від 02.09.2021року позовну заяву було залишено без руху, Позивачу було запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом зазначення конкретних причин, які об`єктивно перешкоджали подати даний позов в строк, передбачений законом, та долучення доказів поважності причин такого пропуску.

30.09.2021року до суду надійшла заява Позивача від 23.09.2021року про визнання поважними причини пропуску строків звернення до суду.

Ухвалою суду від 04.10.2021року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття провадження у справі питання щодо поважності причин пропуску Позивачем строків звернення до суду не вирішувалося.

03.11.2021року до суду надійшла заява Позивача від 26.10.202року про уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні Позивач та її представник уточнені позовні вимоги Позивача підтримали в повному обсязі і пояснили, що відповідно до оскаржуваного наказу Відповідача від 01.04.2021року за №165-к Позивач з 02.04.2021року була звільнена із займаної посади по причині ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, яка була передбачена постановою КМ України від 16 листопада 2020 р. N 1118.

Разом з тим, як пояснив представник Позивача, вказана постанова КМ України втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2021 року N 301. Тобто, передбачена ліквідація Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не відбулася і, як наслідок, Позивач повинна бути поновлена на посаді.

Як зазначили Позивач та її представник, про наявність скасування рішення щодо ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Позивачу стало відомо лише в серпні 2021року від бувшої колеги по роботі, фамілії якої не знає. Раніше Позивачу не було відомо про скасування ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, а тому Позивач не мала підстав для звернення з даним позовом в передбачені строки.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Відповідача у справі, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що звільнення Позивача відбулося у повній відповідності до вимог Закону України "Про державну службу". Постановою КМ України від 16 листопада 2020 р. N 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" було передбачено ліквідувати, окрім інших, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Як пояснила представник Відповідача, Позивач своєчасно була повідомлена про таке звільнення і в подальшому була звільнена. На день звільнення Позивача жодних рішень щодо припинення ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не було прийнято, а тому оскаржуваний наказ є правомірний і підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення Позивача та представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд робить висновок, що позов підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 , Позивач по даній справі, перебувала в трудових відносинах з Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області та працювала на посаді головного спеціаліста Відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Згідно оскаржуваного наказу Відповідача від 01.04.2021року №165-к Позивача було звільнено із займаної посади з 02 квітня 2021року у зв`язку з ліквідацією Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відповідно до пункту 1-1 ч.1 та ч.4 ст.87, ст.89 Закону України "Про державну службу" (а.с.11).

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що ліквідація Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області була зумовлена постановою КМ України від 16 листопада 2020 р. N 1118 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" (надалі - постанова N 1118).

В п.1 постанови N 1118 прямо передбачено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1. В цьому додатку перелічено територіальні органи, які підлягають ліквідації, в тому числі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Судом встановлено та визнається сторонами, що постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2021 року N 301 "Питання функціонування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" (надалі - постанова N 301) відмінено рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком, в тому числі Відповідача, та скасовано постанову N 1118. Постанова N 301 набрала чинності з 10.04.2021року з дня публікації в Урядовому кур`єрі (2021, 04, 10.04.2021 N 69).

Тобто, постанова N 1118 втратила чинність також з 10.04.2021року. З цього часу відпали підстави для ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом вимог частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Даний позов Позивача до суду надійшов 27.08.2021року. Відповідно до штампу поштового відправлення позов Позивачем вважається поданим 20.08.2021року (а.с.15).

Тобто, Позивач до суду звернулася в термін, що значно перевищує передбачений місячний строк з дня її звільнення.

Одночасно до позову долучено клопотання про поновлення строку звернення до суду. Як зазначено в даному клопотанні, та відповідно до пояснень Позивача та її представника в судовому засіданні про наявність скасування рішення щодо ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Позивачу стало відомо лише в серпні 2021року від бувшої колеги по роботі, фамілії якої не знає. Раніше Позивачу не було відомо про скасування ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, а тому Позивач не мала підстав для звернення з даним позовом в передбачені строки. Інших причин, які б перешкоджали звернутися Позивачу до суду з даним позовом в місячний термін з дня прийняття оскаржуваного наказу, Позивачем не зазначається.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до суду у справі, суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли Позивач дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що поняття "повинен був дізнатися", наведене законодавцем в ст.122 КАС України, необхідно розуміти як неможливість, незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд зазначає, що правовідносини, з приводу яких Позивач звернулася до суду, виникли 01.04.2021 року, з дня ознайомлення Позивача з оскаржуваним наказом, водночас з даним позовом до суду Позивач звернулася 20.08.2021року, тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Як вже зазначалося судом, Постанова N 1118 втратила чинність з 10.04.2021року, з дня публікації в Урядовому кур`єрі Постанови N 301 (2021, 04, 10.04.2021 N 69). З цього часу відпали підстави для ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Таким чином, після офіційного оприлюднення вказаного нормативно-правового акту вважається, що будь-яка особа проінформована про наявність цього нормативно-правового акту.

Тобто, зазначена вище обставина, а саме, втрата чинності Постанови N 1118 та припинення ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вважається доведеною до відома необмеженого кола осіб, в тоиу числі Позивача, з дня набрання чинності цієї постанови N 301.

Суд звертає увагу на те, що законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа визначилася, чи реалізуватиме своє право на звернення до суду.

Також суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, Позивачем не наведено.

Враховуючи презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, суд зазначає, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Одночасно суд зазначає, що згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі "Мушта проти України" нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Аналогічно, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Суд зазначає, що реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства, зокрема в спорах, які виникають у зв`язку з проходженням публічної служби, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки, впродовж більше чотирьох місяців з моменту втрати чинності Постанови N1118 та припинення ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Позивачем не було вчинено дій, спрямованих на захист своїх прав, свобод та інтересів то подання позовної заяви 20.08.2021року та розгляд її по суті позовних вимог, за відсутності належного обґрунтування причин такого тривалого зволікання, призвело б до порушення принципу правової визначеності.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В свою чергу, Позивачем при поданні позову та під час розгляду справи в суді не наведено об`єктивних, непереборних, не залежних від її волі й поведінки обставин та не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про існування поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску Позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і Позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених ч. 3 та ч. 4 ст. 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд робить висновок, що Позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, а зазначена причини такого пропуску не є поважною тому наявні правові підстави для залишення без розгляду даного адміністративного позову.

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст ухвали складено 18.11.21