Справа № 520/17814/21
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 листопада 2021 р. справа № 520/17814/21

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними Рішення про призначення пенсії №17 від 26.02.2021 року та відмову оформлену листом від 19.04.2021 року №4251-6359/Г-02/8-2000/21 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 23 лютого 2021 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2019 - 2020 роки в сумі 9118грн.81 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п.3 та п.10 ч.6 ст.12, ч.1 ст.257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 23.02.2021 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до п.п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачу з 23.02.2021 року Рішенням №17 від 26.02.2021 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було призначено пенсію за віком в розмірі 1862 грн.02 коп. На особистому прийомі 18.03.2021 року спеціалістом сервісного центру №13 ГУ ПФУ в Харківській області повідомлено, що позивачу призначена пенсія з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, яка становить 5426 грн. 60 коп. та видано роздруківку Рішення №17 від 26.02.2021 року про призначення мені пенсії за віком згідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9.07.2003 №1058 IV (надалі Закон №1058 IV). 18.03.2021 року позивач надала заяву до ГУ ПФУ в Харківській області щодо ро`яснення чому при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком їй не було примінено середню заробітну плату (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки яка становить 9118грн. 81 коп. Листом від 19.04.2021 року №4251-6359/Г'02/8-2000/21 відділу обслуговування громадян №13 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено в здійсненні призначення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки посилаючись на відсутність правових підстав. Позивач вважає протиправними Рішення про призначення пенсії №17 від 26.02.2021 року та відмову оформлену листом від 19.04.2021 року №4251-6359/Г-02/8-2000/21 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, оскільки отримуючи до подачі заяви до 23.02.2021 року пенсію за вислугу років згідно з п."е" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач не користувалася жодним з видів пенсії, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 23.02.2021 року відбулося вперше. Наведене слугувало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач надав до суду відзив, в якому вказав, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з 06.10.2007 року в управлінні та отримувала пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». 23.02.2021року ОСОБА_1 звернулася із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Рішенням Управління від 26.02.2021 року № 17 було здійснено переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи положення ч.3 ст. 45 Закону №1058-IV в даних спірних правовідносинах має місце саме переведення з одного виду пенсії (вислуга років) на інший вид пенсії (за віком). Відповідно до пункту 4-3 «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІУ пенсії призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014,2015, 2016 років. Враховуючи вищезазначене, на підставі заяви ОСОБА_1 від 23.02.2021, Управлінням було прийнято рішення про переведення з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком згідно із Закону № 1058- IV із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016. Отже, пенсія Голотовській обчислена, виплачується, за матеріалами пенсійної справи, в повному обсязі відповідно до законодавства, що діє на сьогоднішній день. Розмір пенсії на 01.07.2021 становить 1947,02 грн. Відповідно до зазначеного, Управління, здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило. Зважаючи на все вище викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважає, що заявлений позов слід вважати необґрунтованим та безпідставним, а відтак в його задоволенні належить відмовити.

Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якій підтримала позицію, викладену в адміністративному позові.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 06.10.2007 року знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 09.07.1991 №1788-ХІІ (далі - ЗУ №1788-ХІІ).

23 лютого 2021 року позивач звернулась із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме пенсію за віком відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №17 від 26.02.2021 року було здійснено переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після переведення розмір пенсії позивача склав 1947,02 грн.

Не погоджуючи з розміром пенсії за віком, позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою, в якій просила відповідача надати роз`яснення чому при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком їй не було примінено середню заробітну плату (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019 та 2020 роки яка становить 9118грн. 81 коп.

Листом від 19.04.2021 року №4251-6359/Г-02/8-2000/21 відділу обслуговування громадян №13 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу повідомлено, що пенсійна справа перевірена, пенсія призначена та виплачується згідно чинного законодавства.

Не погоджуючись з діями відповідача, щодо відмови застосувати під час обчислення пенсії позивача показник середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2018-2020 роки, з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон №1058, який, згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 1 січня 2004 року Закон №1058 є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 16 наведеного розділу Закону №1058 визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Згідно положень статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" від № 1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) може бути призначена пенсія за вислугу років.

Отже, законодавством передбачено лише 4 види пенсій.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З аналізу наведених норм слідує, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені статтею 9 Закону №1058-IV або положеннями Закону №1788-ХІІ.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24, 40 Закону № 1058-IV.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 1 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Тобто, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, в даному випадку призначення нового виду пенсії відсутнє, оскільки пенсія за вислугу років на пільгових умовах, призначена відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв`язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач отримувала пенсію за вислугу років на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, та яка, як і пенсія за віком, розраховується за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстави для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, відсутні.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 березня 2018 року у справі №336/368/16-а (2-а/336/59/16), від 03 квітня 2018 року у справі № 753/8128/16-а, від 24 квітня 2018 року у справі №185/1391/17 (2-а/185/153/17), від 14 травня 2019 року у справі №337/851/17 (2а/337/81/2017).

При цьому, пунктом 4.3 розділу XV Закону №1058-IV (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017) визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Суд зауважує, що позивач у заяві від 23.02.2021 року просила саме перевести її на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не призначити останню, що спростовує твердження позивача про протиправну відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні позивачу пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Окрім цього, позивачем не спростовано того факту, що розмір пенсії позивача з 23.02.2021 року, розрахований за нормами Закону № 1058-ІV, є більшим ніж розмір пенсії за вислугу років.

Відносно позовної вимоги визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оформлену листом від 19.04.2021 року №4251-6359/Г-02/8-2000/21, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що лист від 19.04.2021 року №4251-6359/Г-02/8-2000/21 відділу обслуговування громадян №13 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є відповіддю на звернення позивача та не порушує прав позивача, оскільки не є рішенням суб`єкта владних повноважень та носить виключно інформативний характер.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога визнати протиправними Рішення про призначення пенсії №17 від 26.02.2021 року та відмову оформлену листом від 19.04.2021 року №4251-6359/Г-02/8-2000/21 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, не підлягає задоволенню.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Другого апеляційного адміністративного суду, викладений у постанові від 02.11.2021 року по справі №520/4853/21.

Також, позовна вимога зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 23 лютого 2021 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2019 - 2020 роки в сумі 9118грн.81 коп. не підлягає задоволенню, оскільки є похідною позовною вимогою.

Посилання позивача на правові висновки Верховного Суду, суд не приймає до уваги, оскільки в межах зазначених справ досліджувались правовідносини, які виникли під час чинності іншої редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.11.2021 року.

Суддя Біленський О.О.