Справа № 440/15026/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

17 листопада 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/15026/21
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Гіглава О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності ГУПФУ в Полтавській області, що полягає у невиконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №440/6833/20 в частині щодо виплати ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 пенсійного боргу по інвалідності з 01.04.2019 і по 01.03.2021.

Вказана позовна заява зареєстрована канцелярією суду 12.11.2021 за вх.№71962/21.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позову, дослідивши зміст позовних вимог та підстави позову, суд встановив наступне.

Зі змісту позовних вимог слідує, що предметом оскарження є бездіяльність ГУПФУ в Полтавській області, що полягає у невиконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №440/6833/20 в частині щодо виплати ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 пенсійного боргу по інвалідності з 01.04.2019 і по 01.03.2021.

Відтак, фактичною підставою звернення до суду стало неналежне виконання ГУПФУ в Полтавській області судового рішення у справі №440/6833/20, яке набрало законної сили 29.01.2021.

Так, судом встановлено, що 24.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 05 березня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 №211 від 26 жовтня 2020 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №440/6833/20 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії станом на 05 березня 2019 року № 211 від 26 жовтня 2020 року та здійснити її виплату з урахуванням фактичного виплачених сум.

Вказане судове рішення набрало законної сили 29.01.2021.

За доводами ОСОБА_1 на виконання судового рішення у справі №440/6833/20 з 01.03.2021 управління почало виплачувати йому нову пенсію, але заборгованість по пенсійним виплатам майже за два роки з 01.04.2019 і по 01.03.2021 управлінням на його користь не погашена.

Не погоджуючись з бездіяльністю ГУПФУ в Полтавській області, що полягає у невиконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №440/6833/20 в частині щодо виплати ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 пенсійного боргу по інвалідності з 01.04.2019 і по 01.03.2021, ОСОБА_1 звернувся до суду зцим позовом.

Суд зауважує, що розгляд поданого позову по суті буде передбачати надання правової оцінки порядку виконання управлінням судового рішення від 29.12.2020 у справі №440/6833/20.

Натомість, частина 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (статті 382); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383); визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця (стаття 287).

Суд звертає увагу, що зазначені положення Кодексу мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Контроль за правомірністю рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Аналогічно, за приписами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

За частиною 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, аналізуючи приписи вказаних норм, суд доходить висновку, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Проаналізувавши предмет поданого позову, суд доходить висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового акта - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №440/6833/20. Обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності ГУПФУ в Полтавській області, що полягає у невиконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №440/6833/20 в частині щодо виплати ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 пенсійного боргу по інвалідності з 01.04.2019 і по 01.03.2021 відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №440/6833/20 фактично є однією із форм контролю за виконанням вказаного судового рішення.

Отже, за висновками суду, який узгоджується з висновками постанов Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, керуючись приписами вказаної норми, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУПФУ в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності ГУПФУ в Полтавській області, що полягає у невиконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2020 у справі №440/6833/20 в частині щодо виплати ГУПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 пенсійного боргу по інвалідності з 01.04.2019 і по 01.03.2021.

За правилами частини 5 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Гіглава