Справа № 472/604/21
Суддя: Кучерявенко С. С.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 472/604/21
Провадження №2-а/472/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2021 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Кучерявенко С.С.,

за участю секретаря судового засідання - Чорної О.В.,

представника позивача - Венделя О.М.,

відповідача - Михайловського О.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Веселинове Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ст. ДОП СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Михайловського Олександра Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 10.06.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2021 року позивач ОСОБА_2 через свого представника Венделя О.М. звернувся до Веселинівського районного суду із адміністративним позовом до ст. ДОП СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Михайловського О.О. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 10.06.2021 року.

Свої вимоги мотивував тим, що Постановою ГАБ №990825 по справі про адміністративне правопорушення ст. ДОП СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Михайловського О.О. від 10.06.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Згідно вказаної постанови, 10.06.2021 року в обідній час по АДРЕСА_1 , гр ОСОБА_2 перебував в приміщенні СПД № 1 без захисної маски та інших засобів індивідуального захисту, чим порушив вимоги постанови 1236 КМУ від 09.12.2020 року.

Винесену постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, мотивуючи тим, що він не вчиняв правопорушення, зазначеного у Постанові, так як в приміщення СПД № 1 його було доставлено працівниками СПД № 1 у зв`язку з вчиненням ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173,185 КУпАП в домоволодінні своєї знайомої ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_2 . Там же і було складено Протоколи про адміністративні правопорушенення серії АПР18 №245423 від 10.06.20201 року та серії АПР18 №055921 від 10.06.2021 року.

Крім вказаних протоколів, під час його перебування в приміщенні СПД № 1, інших будь-яких процесуальних документів не складалося в тому числі і оспорюваної постанови. Він перебував у приміщенні СПД № 1 поза своєю волею, не мав наміру в той день відвідувати громадські будинки, споруди чи користуватися громадським транспортом, тому необхідності у наявності у нього в той час засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок ніякої не було. Самі ж працівники поліції на необхідність застосування ним засобів індивідуального захисту не вказували, при цьому самі перебували без вказаних засобів захисту.

У зв`язку з викладеним, просив постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.06. 2021 року, серії ГАБ №990825 скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 18.08.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно було поновлено строки звернення до суду.

Представник позивача Вендель О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, в тому ж обсязі і з тих же підстав та просив їх задовольнити. Заперечував проти долучення доказів до матеріалів справи та допиту свідка, оскільки це суперечить вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

ВідповідачМихайловський О.О. в судовому позовні вимоги не визнав, суду показав, що 10.06.2021 року в денний час позивач ОСОБА_2 неодноразово приходив до відділу поліції сам, оскільки того дня на нього було складено декілька протоколів про адміністративне правопорушення. Останній перебував у приміщенні поліції без захисної маски, на зауваження не реагував, тому було складено протокол та винесено постанову ГАБ № 990825 по справі про адміністративне правпорушення передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши сторони, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що 10.06.2021 року ст. ДОП СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Михайловським О.О. було винесено постанову серії ГАБ №990825, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що 10.06.2021 року в обідній час по вул. Свободи, 3 смт Веселинове, гр ОСОБА_2 перебував в приміщенні СПД № 1 без захисної маски та інших засобів індивідуального захисту, чим порушив постанову 1236 КМУ від 09.12.2020 року.

Згідно із п.п.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Диспозицією ч.2 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.44-3 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно з ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі.

Частинами 1,2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У випадках, передбачених в ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 285 КУпАП Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія Постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Позивачу ОСОБА_2 не було відомо про винесення постанови від 10.06.2021 року, про що останній дізнався випадково, виявивши в дверях своєї квартири 10.08.2021 року поштовий конверт, в якому знаходився Супровідний лист № 6862 від 09.07.2021 року Веселинівського РВ ДВС Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та Постанова про відкриття виконавчого провадження № 66036358 від 09.07.2021 року. Враховуючи вищевикладене, суд задовольнив клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду. З вказаної постанови ОСОБА_2 стало відомо про відкриття виконавчого провадження на підставі Постанови ГАБ № 990825 від 10.06.2021 року і лише 11.08.2021 року під час звернення до Веселинівського РВ ДВС ним було отримано ксерокопію вищезазначеної Постанови ГАБ № 990825 від 10.06.2021 року.

Разом із Постановою ст. ДОП СПД № 1 Вознесенського РУП Михайловським О.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 055923 від 10.06.2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КупАП.

Статтею 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Всупереч вимог КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 055923 від 10.06.2021 року взагалі не зазначені свідки правопорушення, лише в графі «від пояснення та підпису відмовився у присутності понятих» проставлено підпис ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В судовому засіданні Михайловський О.О. заявив клопотання про виклик свідка та долучення доказів до матеріалів справи, зокрема супровідний лист та квитанцію про відправлення поштової кореспонденції, на стадії розгляду справи.

Згідно ст 79 КАСУ у часники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Судом була надана можливість відповідачу надати відзив та докази до початку розгляду справи, однак відповідач не скористався цим правом, тому згідно ст 74 КАСУ суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що дійсно бачив як позивач ОСОБА_2 перебував у приміщенні відділу поліції без захисної маски, підписував протокол, але за що саме ставив підпис не пам`ятає.

Відповідно до ст. 92. КАСУ виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання у справі.

Тому, покази свідка ОСОБА_4 суд також не приймає в якості належних та допустимих доказів.

Статтею ст. 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7)

Як вбачається з матеріалів справи будь-яких доказів, зокрема пояснення свідків, фото-, відеофіксації стосовно даного правопорушення, які б свідчили про вчинення позивачем порушення передбачених ч. 2 ст. 44-3 КУпАП відповідачем суду не надано.

Зважаючи на викладене, у суб`єкта владних повноважень жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, не було, а єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем не підтверджено належними доказами правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 170 грн., підлягає скасуванню.

Застосовуючи спосіб захисту порушеного права, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП і п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України постанову належить скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 229, 241-246, 255, 257, 262, 263, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ст. ДОП СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Михайловського Олександра Олександровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 10.06.2021 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №990825 від 10.06.2021, - скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 17 листопада 2021 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області С.С. Кучерявенко