Справа № 280/7806/21
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
17 листопада 2021 року о/об 12 год. 10 хв.Справа № 280/7806/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Шевченко С.О., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якому позивач (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку військовослужбовцю, яка має дітей за період 2018-2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби -19.07.2021; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцю, яка має дітей за період 2018-2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 20.11.2019; 3) стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.

У позовній заяві (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) зазначено наступне. На утриманні позивача знаходяться дві неповнолітніх дитини: дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 31.08.2006; дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 05.04.2012. Позивач має право на грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей віком до 15 років за 2018-2021 роки. Однак, до теперішнього часу, відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей віком до 15 років за 2018-2021 роки. З урахуванням наведеного, позивач звертається до суду із цим позовом та вважає за необхідне просити суд захистити його порушені права та законні інтереси.

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 19.07.2021 за №71-РС останню було звільнено з військової служби в запас за пп.«а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за №2232-ХІІ. З 19.07.2021 ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19.07.2021 за №71-РС. Також, вказаним наказом, серед іншого, було передбачено виплатити позивачу щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, грошову компенсацію за невикористану гарантовану додаткову відпустку як учасника бойових дій, грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік, грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2021 рік у кількості 15 (п`ятнадцять) діб. Розрахунок грошового забезпечення при звільненні ОСОБА_1 військова частина здійснила в повному обсязі, в межах чинного законодавства. Стосовно грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку жінок які мають 2 або більше дітей віком до 15 років за 2018, 2019, 2020 та 2021 рік, відповідно до ч.17 ст.10 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей" в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Згідно ч.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям - жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - тривалістю визначеною в медичному висновку, але не більше як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється. В особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду надання військовослужбовцям інших відпусток припиняється. Таким чином, зупинення на певний період надання інших відпусток виключає можливість військовослужбовця одержати і компенсацію за ці відпустки. Враховуючи вищевказане, ВЧ НОМЕР_2 вжила всіх невідкладних заходів для проведення необхідних розрахунків з позивачем, які він зазначив у рапорті на звільнення, що підтверджується доданими доказами, а, отже, у ВЧ НОМЕР_2 відсутня протиправна бездіяльність, а питання стягнення грошової компенсації є неактуальним. При звільненні ОСОБА_1 та проведенні необхідних розрахунків ВЧ НОМЕР_2 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. А відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 04.10.2021 в адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Згідно з Посвідченням серії НОМЕР_6 , виданим 14.07.2020, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

19.07.2018 укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України між Міністерством оборони України в особі командира ВЧ НОМЕР_2 полковника ОСОБА_4 та громадянином України ОСОБА_1 строком на 3 роки.

У Витязі з Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 19.07.2021 за №138 (по стройовій службі) зазначено: «… 1.Старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 , моториста понтонного відділення понтонного взводу понтонно-мостової роти понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_2 , відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: нижчепойменований осіб рядового складу звільненого від займаної посади наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від «19» липня 2021 року №71-РС У ЗАПАС ЗА ПІДПУНКТОМ «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту), вважати, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Мелітопольського ОМТЦК та СП м.Мелітополь, Запорізької області. З «19»липня 2021 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах України станом на «19» липня 2021 року становить календарна 03р. 00м. 00д., пільгова 00р. 05м. 04д., загальна 03р. 05м. 04д. Виплатити: - щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 150% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу за період з «01» по «19» липня 2021 року; - грошову компенсацію за невикористану частину додаткової відпустки відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2020, 2021 роки; - грошову компенсацію за недоотримане речове майно в сумі 11908,30; - компенсувати за невикористані 15 діб щорічної відпустки за 2021 рік; - грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку жінок які мають 2 або більше дітей віком до 15 років за 2018, 2019, 2020, 2021 роки. Грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік отримала. …».

При цьому, відповідачем не надано до суду доказів нарахування та виплати позивачу «грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку жінок які мають 2 або більше дітей віком до 15 років за 2018, 2019, 2020, 2021 роки».

Судом досліджено: Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_7 від 31.08.2006, за яким ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 (мати ОСОБА_1 ); Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_8 від 05.04.2012, за яким 30.03.2012 народилася ОСОБА_3 (мати ОСОБА_1 ); інші матеріали справи.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Згідно з п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до пп.1 п.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Таким чином, на позивача поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У п.8 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про відпустки» передбачено такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; (…); 4) соціальні відпустки: (…); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); (…).

Як зазначено у ст.19 Закону України «Про відпустки» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або яка усиновила дитину, матері особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України). За наявності декількох підстав для надання цієї відпустки її загальна тривалість не може перевищувати 17 календарних днів.

Відповідно до п.14 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті. У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей. (…).

У п.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

При цьому, згідно з п.17 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

Відповідно до п.18 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Враховуючи наведене, в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, у тому числі додаткової соціальної відпуски.

Однак, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним служби.

Відповідач протилежного не довів.

Водночас, у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період.

Тобто, особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яка може бути реалізована в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток (відповідно до п.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у періоди, передбачені п.17 і п.18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки безпосередньо. Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п.8 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.19 Закону України «Про відпустки».

У випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст.19 Закону України «Про відпустки» та п.12 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При цьому, підзаконні акти не можуть суперечити законам. У разу наявності суперечностей між нормами права підзаконного акту та закону, то застосуванню підлягають норми права передбачені законом, який має вищу юридичну силу.

Стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Враховуючи наведене, посилання відповідача на неможливість проведення позивачу компенсації за невикористану додаткову відпустку за минулі періоди часу є безпідставними.

Аналогічне застосування норм права здійснено Великою Палатою Верховного Суду при розгляді зразкової справи №620/4218/18 (Пз/9901/4/19) (провадження №11-550заі19) у постанові від 21.08.2019.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Представником позивача у позовній заяві заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та надано до суду документи про отримання позивачем професійної правничої допомоги на суму 7000 грн. 00 коп.

В обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до суду подано: Договір про надання правових послуг адвоката від 16.08.2021; Ордер на надання правової допомоги Серії ЗП за №79493; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №657; Акт виконаних робіт про надання правової допомоги від 29.10.2021; Квитанцію до прибуткового касового ордера №31 від 29.10.2021 на суму 7000 грн. 00 коп.

Зокрема, в Акті виконаних робіт про надання правової допомоги від 29.10.2021 зазначено: «Дата 16.08.2021 року; Детальний опис послуг, наданих Адвокатом Зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції; Кількість витраченого часу (год)/Кількість разів участі в судовому засіданні 1,0; Розрахунок вартості наданих послуг (грн.) 1,0 х 1000,00 = 1000,00»; «Дата 18.08.2021 року; Детальний опис послуг, наданих Адвокатом Складання позовної заяви від 18.08.2021р.; Кількість витраченого часу (год)/Кількість разів участі в судовому засіданні 2,0; Розрахунок вартості наданих послуг (грн.) 2,0 х 1000,00 = 2000,00»; «Дата 17.09.2021 року; Детальний опис послуг, наданих Адвокатом Збір доказів: складання адвокатського запиту №21а від «17» вересня 2021р.; Кількість витраченого часу (год)/Кількість разів участі в судовому засіданні 1,0; Розрахунок вартості наданих послуг (грн.) 1,0 х 1000,00 = 1000,00»; «Дата 22.09.2021 року; Детальний опис послуг, наданих Адвокатом бір доказів: складання клопотання від 22.09.2021р. про витребування доказів; Кількість витраченого часу (год)/Кількість разів участі в судовому засіданні 1,0; Розрахунок вартості наданих послуг (грн.) 1,0 х 1000,00 = 1000,00»; «Дата 28.10.2021 року; Детальний опис послуг, наданих Адвокатом Ознайомлення з відзивом на позовну заяву від 22.10.2021; Кількість витраченого часу (год)/Кількість разів участі в судовому засіданні 1,0; Розрахунок вартості наданих послуг (грн.) 1,0 х 1000,00 = 1000,00»; «Дата 29.10.2021 року; Детальний опис послуг, наданих Адвокатом Складання заяви про зменшення позовних вимог від 29.10.2021р.; Кількість витраченого часу (год)/Кількість разів участі в судовому засіданні 1,0; Розрахунок вартості наданих послуг (грн.) 1,0 х 1000,00 = 1000,00»; «Всього: 7000,00».

Судом прийнято до уваги, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності, а, отже, не потребує витрат значних зусиль при здійсненні професійної правничої допомоги.

Заявником документально та нормативно не обгрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги.

Також, суд вважає вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначену у наданих до суду документах, не співмірною з фактично виконаними послугами та роботами.

На думку суду, підготовка позовної заяви включає в себе: консультацію, пошук судової практики, складання та направлення заяв.

Отже, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00 грн. є не обґрунтованими та не можуть бути стягнуті на користь позивача з відповідача.

На думку суду, з урахуванням вимог ч.5 ст.134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу лише у сумі 2000 грн. 00 коп. за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку військовослужбовцю, яка має дітей, за період 2018-2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 19.07.2021.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки військовослужбовцю, яка має дітей, за період 2018-2021 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 19.07.2021.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат щодо судового збору - відмовити.

Задовольнити частково заяву представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп.

В іншій частині заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 17.11.2021.

Суддя О.О. Прасов