Справа № 654/2491/21
Суддя: Третьякова І. В.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/2491/21
Провадження №2-а/654/17/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Жадан О.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Гола Пристань в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП №1 Головного управління Національної поліції в Херсонській області Чеховського Кирила Ілліча, Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

У С Т А Н О В И В :

31.08.2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №517104 від 25.08.2021р., якою на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП; провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на його користь судові витрати в сумі 470,00 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 25.08.2021р. ОСОБА_2 було винесено оскаржувану постанову в якій зазначено, що 25.08.2021р. позивач керував транспортним засобом без переднього номерного знаку та після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п. п. 2.9 «в», 9.9 «б» ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказаним обставинам передували наступні події. ОСОБА_1 на своєму автомобілі рухався позаду автомобіля поліції та був зупинений шляхом ввімкнення червоно-синього проблискового маячку. Після зупинки інспектор вийшов та підходячи до автомобіля позивача виявив на ньому відсутність переднього номерного знаку, після чого запитав про його відсутність у водія. При цьому, причини зупинки, як того вимагає ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» висловлені не були. У відповідь позивач пояснив, що під час руху передній номер відпав і він не маючи можливості його закріпити, рухався додому - до місця ремонту, як це передбачено п. 31.5 ПДР. Весь час номерний знак знаходився на видному місці - попереду під лобовим склом. Надані позивачем пояснення не були прийняті до уваги, оскільки відповідач не надаючи доказів правопорушення та фактично не здійснюючи розгляду справи згідно положень ст. 278, 279 КУпАП, виніс постанову. Також позивач зазначив, що спілкування з інспектором тривало значний проміжок часу, а тому він попросив дозволу виключити аварійну сигналізацію аби не садити акумулятор. Відповідач дозволив вимкнути аварійний сигнал, а потім в постанові вказав на порушення ОСОБА_1 п.9.9 «б» ПДР. За даних обставин, ОСОБА_1 вважає, що не порушував вимог ПДР, оскільки не маючи можливості закріпити номерний знак в дорозі, рухався до місця ремонту (додому) відповідно до п.31.5 ПДР, а аварійна сигналізація була ввімкнена при зупинці транспортного засобу та вимкнена за дозволом працівника поліції. В зв`язку з цим, позивач вважає, що винесена відносно нього постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки службовою особою було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова була винесена без отримання пояснень позивача та без пред`явлення йому доказів його правопорушення і без зазначення наявності таких доказів в оскаржуваному документі. Отже, в зв`язку з порушенням інспектором вимог закону щодо необхідності доручення доказів, ненадання позивачу можливості скористатися правовою допомогою та порушенням процедури розгляду ОСОБА_1 просив задовольнити його вимоги в повному обсязі.

29.10.2021р. до суду надійшов відзив від представника Головного управління Національної поліції в Херсонській областів якому представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції вказує, що підстави для задоволення даного позову відсутні, оскільки виявивши порушення, з`ясувавши всі обставини справи, здійснивши розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці, поліцейським в межах повноважень було винесено відносно позивача законну постанову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в поданому до суду відзиві просив розглянути справу за їхньої відсутності.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вивчивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою від 25.08.2021 року ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення останнім п. п. 2.9 «в», 9.9 «б» ПДР України, оскільки 25.08.2021р. о 00:25 год. в м. Гола Пристань на вул. 1 Травня, ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ» д.н. НОМЕР_1 без переднього номерного знаку та після здійснення зупинки водій не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до п.2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що зокрема закріплений не в установленому для цього місці.

Згідно п. 9.9 «б» аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена

у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною 1-3 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачам надавалась можливість надання доказів, які б підтверджували доведеність вини позивача у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та законність винесеної відносно нього постанови, однак до направленого до суду відзиву жодних доказів долучено не було, що свідчить про невиконання відповідачами їхнього обов`язку доказування.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За вищевикладених обставин, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем інкримінованих йому правопорушень, суд вважає притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності незаконним в зв`язку з чим, винесена відносно нього постанова серії БАВ №517104 від 25.08.2021рр. підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з Головного управління Національної поліції в Херсонській області слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати в сумі 470,00 грн., понесені ним на сплату судового збору при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАВ №517104 від 25.08.2021р., якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП

Провадження по справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 470 (чотириста сімдесят гривень) 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Третьякова