Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

18 листопада 2021 року м. ПолтаваСправа №ЗП/440/20/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Шевяков І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

17.11.2021 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання адміністративного позову.

У цій заяві ОСОБА_1 просив зупинити дію постанови Михайлівської сільської територіальної виборчої комісії Полтавського району Полтавської області від 12.11.2021 №6 "Про звернення до Михайлівської сільської ради щодо відкликання сільського голови ОСОБА_1 за народною ініціативою" .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що він є головою Михайлівської сільської ради. 12.11.2021 Михайлівською сільською територіальною виборчою комісією Полтавського району Полтавської області прийнято рішення у формі постанови №6 "Про звернення до Михайлівської сільської ради щодо відкликання сільського голови ОСОБА_1 за народною ініціативою". 15.11.2021 зазначена постанова надійшла для виконання до Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та повинна бути винесена на розгляд сесії Михайлівської сільської ради.

Заявник вважає, що виборча комісія не була вправі ініціювати питання щодо відкликання сільського голови ОСОБА_1 за народною ініціативою, оскільки право вносити таку пропозицію про відкликання виникає не раніше ніж через рік з моменту набуття повноважень. Крім того, заявник стверджував про недотримання Михайлівською сільською територіальною виборчою комісією Полтавського району Полтавської області процедури відкликання за народною ініціативою, що, на думку ОСОБА_1 , свідчить про протиправність постанови.

Також заявник стверджував, що у разі винесення на розгляд сесії Михайлівської сільської ради постанови Михайлівської сільської територіальної виборчої комісії від 12.11.2021 №6 "Про звернення до Михайлівської сільської ради щодо відкликання сільського голови ОСОБА_1 за народною ініціативою" та в разі можливого її задоволення, це порушить право ОСОБА_1 на працю, гарантоване статтею 43 Конституції України та негативно вплине на репутацію як очільника громади, якому значна частина жителів висловила довіру під час виборів. Крім того, зважаючи на факти тривалих судових процесів через завантаженість судових органів, які мають непоодиноке місце у судовій системі, в разі відкликання ОСОБА_1 з посади за народною ініціативою, на думку заявника, може скластися така ситуація, що коли відбудуться вибори нового голови громади та він вступить на посаду, виконати рішення суду в разі можливого скасування постанови територіальної виборчої комісії як незаконної, буде неможливо, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено припинення його повноваження за рішенням суду. Це істотно ускладнить поновлення порушених прав ОСОБА_1 , за захистом яких заявник має намір звернутися до Полтавського окружного адміністративного суду у строки, визначені частиною другою статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заявник вважав, що без прийняття ухвали про забезпечення позову до набрання рішенням суду законної сили фактично створиться ситуація, за якої позивач буде позбавлений можливості захистити свої права.

Згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, приписи частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта та заборони вчинення дій. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, оцінити ймовірність того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду зі заявою про забезпечення позову, позивач лише допускає, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити виконання рішення за результатами розгляду справи і ефективний захист прав позивача та припускає можливу протиправність постанови від 12.11.2021 №6 "Про звернення до Михайлівської сільської ради щодо відкликання сільського голови ОСОБА_1 за народною ініціативою".

При цьому, заявником не наведено жодних доказів на підтвердження того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останнього до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, або захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення потрібно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також не вбачається очевидних ознак протиправності постанови від 12.11.2021 №6 "Про звернення до Михайлівської сільської ради щодо відкликання сільського голови ОСОБА_1 за народною ініціативою" без перевірки її при розгляді справи по суті. З матеріалів, поданих заявником, не слідує однозначного висновку про протиправність оскаржуваної постанови. Її відповідність закону слід оцінити у ході судового розгляду відповідного позову.

Крім того, суд змушений вказати, що не має можливості оцінити співмірність заходу забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, позовним вимогам - адже самого позову ще не подано.

Зупинення дії постанови фактично буде вирішенням справи по суті до постановлення рішення у справі.

Також не є обґрунтованим і доведеним аргумент про неможливість (ускладненість) поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь.

Суд вважає за необхідне зауважити, що сама лише незгода заявника зі застосованою процедурою дострокового припинення його повноважень, як голови сільської ради, та намір звернутися до суду за оскарженням рішень (дій, бездіяльності) суб`єктів, що беруть участь у такій процедурі, не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що вжиття виборчою комісією заходів щодо розгляду сільською радою питання про відкликання сільського голови за народною ініціативою саме по собі не створює небезпеки правам та інтересам заявника. Аргументи щодо дотримання чи недотримання процедури відкликання сільського голови за народної ініціативи можуть бути розглянуті на сесії сільської ради, на розгляд якої винесена відповідна постанова Михайлівської сільської територіальної виборчої комісії.

У свою чергу, вжиття заходів забезпечення позову виключно з метою створення перешкод сільській раді у здійсненні розгляду постанови Михайлівської сільської територіальної виборчої комісії, на думку суду, є неприпустимим і не відповідає меті й завданню інституту забезпечення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд вважає відсутніми підстави для задоволення поданої заяви про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 151, 154, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.С. Шевяков