Справа № 804/6512/17
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 804/6512/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року (суддя Лозицька І.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку Дніпропетровської обласної прокуратури Гіляки Р.Г., Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку Дніпропетровської обласної прокуратури Гіляки Р.Г., Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання наданої інформації від 26.09.2017 року за № 18-468вих17 у частині зазначення розміру загального заробітку 28347,84 грн., відсотка та суми надбавки за вислугу років (40 % - 2292,00 грн.) такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України;

Про визнання дій начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_2 при наданні інформації від 26.09.2017 року за №18-468вих17 такими, що суперечать вимогам Закону України «Про звернення громадян»;

Про зобов`язання прокуратуру Дніпропетровської області надати ОСОБА_1 інформацію із зазначенням розміру загального заробітку, відсотка та суми надбавки за вислугу років з урахуванням вимог статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. та постанови Кабінету Міністру України від 09.12.2015 р. № 1090 (у редакціях, що діяли на час звернення ОСОБА_1 до прокуратури).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати надану інформацію від 26.09.2017р. за № 18-468 вих17 у частині зазначення розміру загального заробітку 28347,84 грн., відсотка та суми надбавки за вислугу років (40 % - 2292,00 грн. ) такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, статті 81 Закону України «Про прокуратуру» та постанови КМУ від 09.12.2015р. № 1090.

Зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру надати ОСОБА_1 інформацію із зазначенням розміру загального заробітку, відсотка та суми надбавки за вислугу років з урахуванням вимог статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015р. № 1090 (у редакціях, що діяли на час звернення ОСОБА_1 до прокуратури).

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Дніпропетровською обласною прокуратурою подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а висновки суду обставинам справи не відповідають.

Зазначено, що судом не було враховано, що у вересні 2017 прокурори відділу прокуратури області отримували заробітну плату відповідно до п. 26 розділу VI прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, ст. 81 ЗУ «Про прокуратуру» застосовувалась у порядку та розмірах, встановлених КМУ. Станом на 26.09.2017 при розрахунку посадових окладів застосовувалось положення Постанови КМУ №505 від 31.05.2012 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» та Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури апеляційну скаргу підтримав.

Позивач направив відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, справу розглядати без його участі.

Як було встановлено судом першої інстанції, 02.09.2013 позивач був звільнений з органів прокуратури Дніпропетровської області за власним бажанням з посади прокурора відділу.

12.09.2017 позивач звернувся до прокуратури Дніпропетровської області із заявою, в якій, відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», просив надати інформацію щодо розміру місячного заробітку прокурора за відповідною посадою, з якої ОСОБА_1 вийшов на пенсію (посадовий оклад, класний чин, вислуга років та інші надбавки і доплати), станом на час його звернення, згідно діючого на теперішній час законодавства.

Листом від 26.09.2017 №18-468вих.17 відділ фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Дніпропетровської області повідомив позивача, що розмір нарахованого місячного заробітку прокурора відділу (відповідає посаді, з якої позивач вийшов на пенсію) станом на час його звернення становить 28347,84 грн., який складається з посадового окладу прокурора відділу 5730,00 грн.; класного чину 2400,00 грн.; надбавки за вислугу років (40 %) 2292,00 грн.; надбавки за особливо важливу роботу (70 %) 7295,40 грн.; премії (60 %) 10630,44 грн.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018, було відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Дніпропетровської області Гіляка Р.Г., прокуратури Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду прийнята постанова від 22.04.2021, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі № 804/6512/17 скасовано; справу № 804/6512/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що стаж позивача складає понад 35 років, а на час виникнення спірних відносин порядок, умови та розмір надбавки за вислугу років працюючим прокурорам регламентовані положеннями частини сьомої статті 81 Закону №1697-VII, якою визначено, що прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років за наявності стажу роботи понад 35 років у розмірі 50 відсотків посадового окладу.

За висновками суду першої інстанції, надана позивачу інформація в листі від 26.09.2017 за № 18-468вих17 у частині зазначення розміру загального заробітку 28347,84 грн., відсотка та суми надбавки за вислугу років (40 % - 2292,00 грн.) такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, вимогам статті 81 Закону України «Про прокуратуру» та постанови Кабінету Міністру України від 09.12.2015 №1090 (у редакціях, що діяли на час звернення ОСОБА_1 до прокуратури), а оскільки позивач у своєму зверненні просив надати інформацію щодо розміру місячного заробітку прокурора за відповідною посадою, з якої ОСОБА_1 вийшов на пенсію станом на час його звернення, згідно діючого на час звернення законодавства, а стаж позивача складає понад 35 років, то суд зазначає, що розмір надбавки мав би бути зазначеними у розмірі 50 %.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до змісту ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Згідно зі ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

За положеннями ст. 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 20 Закону № 39/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач 12.09.2017 звернувся до прокуратури Дніпропетровської області та відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», просив надати інформацію щодо розміру місячного заробітку прокурора за відповідною посадою, з якої ОСОБА_1 вийшов на пенсію (посадовий оклад, класний чин, вислуга років та інші надбавки і доплати), станом на час його звернення, згідно діючого на теперішній час (час звернення 12.07.2017 року) законодавства.

Листом від 26.09.2017 року №18-468вих.17 позивачу надано відповідь на його звернення.

У своєму зверненні до прокуратури Дніпропетровської області від 12.09.2017 року позивач просив, зокрема, надати інформацію щодо розміру місячного заробітку прокурора за відповідною посадою, з якої ОСОБА_1 вийшов на пенсію (посадовий оклад, класний чин, вислуга років та інші надбавки і доплати), станом на час його звернення.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, стаж позивача складає понад 35 років.

На час звільнення позивача з органів прокуратури діяв Закон України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру» № 1789-XII, згідно із яким матеріальне і соціальне забезпечення працівників прокуратури було врегульовано положеннями статті 49, згідно із частиною першою якої заробітна плата прокурорів і слідчих прокуратури складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років і має забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов`язків, а так само закріплення кваліфікованих кадрів. Надбавки за вислугу років встановлюються також іншим працівникам прокуратури (спеціалістам, службовцям, робітникам). Розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Механізм встановлення працівникам органів прокуратури розміру надбавки за вислугу років та обчислення стажу роботи, що дає право на одержання такої надбавки визначає Порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам органів прокуратури, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2008р. № 425 (поставна № 425), згідно із пунктом 3 якого, надбавка за вислугу років працівникам органів прокуратури виплачується щомісяця залежно від стажу роботи, зокрема за стаж роботи понад 25 років розмір надбавки становить 40 відсотків посадового окладу.

14.10.2014 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, який набрав чинності 15.07.2015. Даний Закон визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Відповідно до частини 2 статті 81 Закону України №1697-VІІ від 14.10.2014 «Про прокуратуру» заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Частиною 3 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури з 1 січня 2017 року становить 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 вказаного Закону, посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора місцевої прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора регіональної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Генеральної прокуратури України - 1,3.

Відповідно до частини 7 статті 81 Закону України №1697-VІІ, прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.

Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 13 Розділу XIII Закону №1697-VII, Кабінету Міністрів України доручено: у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

09.12.2015 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 1090 (набрала чинності 05.01.2016р.), якою затвердив Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури (далі - Порядок № 1090), який визначає механізм встановлення прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури розміру щомісячної надбавки за вислугу років та обчислення періоду проходження служби (стажу роботи), що дає право на одержання такої надбавки.

Згідно із пунктом 2 вказаної постанови № 1090 визнано такою, що втратила чинність постанову № 425.

Положення Порядку № 1090 поширюється на прокурорів, військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, інших працівників органів прокуратури (державних службовців, службовців, інших працівників), а також на слідчих органів прокуратури - до початку діяльності Державного бюро розслідувань.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1090 надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у частині сьомій статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що на час виникнення спірних відносин порядок, умови та розмір надбавки за вислугу років працюючим прокурорам регламентовані положеннями частини сьомої статті 81 Закону №1697-VII, якою визначено, що прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років за наявності стажу роботи понад 35 років у розмірі 50 відсотків посадового окладу.

Як свідчать матеріали справи, з відповіді відповідача вбачається, що розмір нарахованого місячного заробітку прокурора відділу (відповідає посаді, з якої позивач вийшов на пенсію) станом на час його звернення становить 28347,84 грн., який складається з посадового окладу прокурора відділу 5730,00 грн.; класного чину 2400,00 грн.; надбавки за вислугу років (40 %) 2292,00 грн.; надбавки за особливо важливу роботу (70 %) 7295,40 грн; премії (60 %) 10630,44 грн.

На виконання вимог Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2015р. № 1697-VII відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015р. № 1090, яка набрала чинності з 05.01.2016р., затверджено новий Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, який діяв на час звернень позивача до прокуратури у 2017 році.

Положення Порядку № 1090 поширюється на прокурорів, військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, інших працівників органів прокуратури (державних службовців, службовців, інших працівників), а також на слідчих органів прокуратури - до початку діяльності Державного бюро розслідувань.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1090 надбавка за вислугу років прокурорам виплачується щомісяця залежно від періоду проходження служби в розмірах, зазначених у частині сьомій статті 81 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, судом першої інстанції вірно було зазначено, що на час виникнення спірних відносин порядок, умови та розмір надбавки за вислугу років працюючим прокурорам регламентовані положеннями частини сьомої статті 81 Закону №1697-VII, якою визначено, що прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років за наявності стажу роботи понад 35 років у розмірі 50 відсотків посадового окладу.

Відтак, вірними є висновки суду першої інстанції, що надана позивачу інформація в листі від 26.09.2017 року за № 18-468вих17 у частині зазначення розміру загального заробітку 28347,84 грн., відсотка та суми надбавки за вислугу років (40 % - 2292,00 грн.) такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, вимогам статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. та постанови Кабінету Міністру України від 09.12.2015 р. № 1090 (у редакціях, що діяли на час звернення позивача до прокуратури).

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку Дніпропетровської обласної прокуратури Гіляки Р.Г., Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 17 листопада 2021 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш