Справа № 584/992/21
Суддя: Токарєв С. М.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/992/21
Провадження № 2-а/584/16/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16.11.2021 м. Путивль

Путивльський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Токарєва С.М., за участю секретаря судового засідання Зікрати Я.В., представника позивача - адвоката Скрипчука М.Є. (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Василевського Владислава Васильовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у судовому засіданні його представник, та вимоги мотивує тим, що постановою інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Василевського В.В. серії БАА № 115599 від 11.08.2021 року його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення п. 12.4в ПДР, а саме за перевищення встановленого швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а вищевказана постанова є протиправною, оскільки відповідач під час заміру швидкості руху автомобіля використав вимірювальний прилад «TruCam», який у момент його використання, знаходився в руках працівника поліції, що могло спричинити спотворення та похибку дійсної швидкості руху транспортного засобу. Також позивач зауважив, що, керуючи автомобілем BMW X4, д.н.з. НОМЕР_1 , в момент фіксації швидкості, він рухався поза межами населеного пункту; відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надав йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката, тобто правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченими ст. 268 КУпАП, що є незаконним. Тому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА № 115599 від 11.08.2021, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 31.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Скрипчук М.Є. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Інспектор 2 батальйону 2 роти УПП в Полтавській області лейтенант поліції Василевський В.В. у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, направив на адресу суду письмову заяву, у якій заперечував проти задоволення позову, підтримав відзив на позов, наданий УПП в Полтавській області, судовий розгляд справи просив проводити без його участі.

Представник УПП в Полтавській області у судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду був повідомлений належним чином, у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні заявлених вимог та в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 11.08.2021 року, о 14 год. 41 хв., в м. Лохвиця Полтавської обл. по вул. Героїв України, 59-А під час несення служби екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI 20/20» (серійний № ТС000702) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу BMW, н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 97 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 47 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР.

Правопорушення було зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний ТС000702), який є придатним для застосування, пройшов відповідну повірку, що підтверджується Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21191, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 20.01.2021 року (чинне до 20.01.2022 року), Сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року, експертним висновком лазерного вимірювача № 04/02/03-3008 від 27.09.2018 року та використовується підрозділами поліції як засіб вимірювальної техніки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, інспектором було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. Маючи достатньо підстав та доказів для притягнення водія до адміністративної відповідальності, працівник поліції розпочав розгляд справи, ознайомивши позивача на місці із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. Під час розгляду справи позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 268 КУпАП, проклопотав про перенесення розгляду справи на іншу дату, але лише за місцем його проживання (м. Київ). Таке клопотання не підлягало задоволенню з боку працівників поліції, з наступних підстав: 1. Доручити інспектору патрульної поліції, юрисдикція якого поширюється на м. Київ працівник поліції не міг, оскільки порушення ПДР ОСОБА_1 було виявлено особисто інспектором УПП в Полтавській області Василевським В.В. і тільки він особисто, враховуючи вимоги ст.ст. 251-252 КУпАП, міг при розгляді адмінсправи оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю; 2. Розглянути особисто адмінсправу відносно ОСОБА_1 за місцем його проживання у м. Київ інспектор Василевський В.В. не мав права, оскільки юрисдикція УПП у Полтавській області ДПП поширюється на територію Полтавської області. ОСОБА_2 є працівником УПП у Полтавській області ДПП, тому уповноважений розглядати справу в межах адміністративно-територіального пункту, на яку поширюється юрисдикція УПП у Полтавській області ДПП, тобто в межах Полтавської області. Відмову у розгляді адмінсправи за місцем проживання ОСОБА_1 було усно обґрунтовано останньому. З відеодоказом порушення швидкісного режиму, зафіксованого приладом «TruCam LTI 20/20» (серійний ТС000702), позивач на місці розгляду справи відмовився ознайомитися. Більше жодних клопотань від позивача не надходило. За результатами розгляду справи винесено постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. До постанови в якості доказу долучено фото та відео, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI 20/20» (серійний ТС000702), на якому зафіксовано швидкість транспортного засобу, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення, а також відео з нагрудних відеокамер патрульних.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Полтавській області лейтенантом поліції Василевським В.В. винесено постанову серія БАА № 115599 від 11.08.2021, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за порушення п. 12.4 ПДР України (а.с.8).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 11.08.2021 року о 14 год. 41 хв., в м. Лохвиця Полтавської області по вул. Героїв України, 59-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X4, д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 97 км/год., чим перевищив дозволену швидкість руху на 47 км/год. (а.с.8).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

В силу вимог п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 12.4 ПДР визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи правомірність притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 115599 від 11.08.2021, УПП в Полтавській області надано суду копії відеозаписів та фотознімок, зроблені за допомогою засобу вимірювальної техніки TruCam LTI 20/20.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 пристрій TruCam був вилучений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Разом з тим, чинним законодавством не передбачено повторного проходження процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями. Така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року №193.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21191, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 20.01.2021 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000702 є придатним до застосування. Свідоцтво чинне до 20.01.2022 року.

Можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc. також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21191 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС000702 до застосування.

Викладене підтверджує правомірність використання засобу вимірювальної техніки TruCam LT1 20/20 № ТС000702 органами поліції.

В той же час, у судовому засіданні було оглянуто відеозапис та фотокартку, які виготовлені за допомогою приладу вимірювальної техніки TruCam LTІ 20/20 № ТС000702, з яких вбачається, що зафіксована швидкість руху автомобіля BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 11.08.2021 у м. Лохвиця Полтавської області об 14:41:08 становить 97 км/год. (а.с. 33-34).

При цьому, суд приймає до уваги зауваження позивача ОСОБА_1 з приводу використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 № ТС000702 у ручному режимі.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань.

Тобто, положенням ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» регламентовано порядок та спосіб використання і встановлення (монтування) спеціальних приладів (технічних засобів) з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, порушення правил дорожнього руху було зафіксовано лазерним вимірювачем TruCam LTІ 20/20 № ТС000702, який отримав Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UА-МІ/1-2903-2012, згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21191, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 20.01.2021 року, придатний до застосування, можливість використання якого підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/3008.

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21191 від 20.01.2021 року визначено максимально допустиму похибку при вимірюванні швидкості в ручному режимі.

Разом з тим, дослідивши доданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис суд встановив, що на рухомий автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , інспектором патрульної поліції наведено ціль та здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruCam LTІ 20/20 з руки (рук) та дає підстави вважати, що така вібрація приладу TruCam може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

У свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam LTІ 20/20, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону. У зв`язку з чим, фотознімок та відеозапис, на якому зафіксована швидкість руху автомобіля BMW, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 не може бути визнаний допустимим доказом вчинення правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

При цьому варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, враховуючи викладене, наявні підстави вважати, що під час винесення оскаржуваної постанови серія БАА № 115599 від 11.08.2021 року інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Полтавській області Василевським В.В. не було з`ясовано всіх обставин справи, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не надано суду доказів, які б достовірно підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» переплачена позивачем сума судового збору у розмірі 454,00 грн. підлягає поверненню за його клопотанням за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 246, 72-77, 131, 132, 139, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122 ч. 1, 251, 280 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Василевського Владислава Васильовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА № 115599 від 11.08.2021, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строкуподання апеляційноїскарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв