Справа № 200/12261/21
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2021 р. Справа№200/12261/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради (за юридичною адресою: 85000, м. Добропілля, просп. Шевченка, буд. 15, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Добропільського міської ради (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати допомоги при народженні дитини;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу допомогу при народженні дитини.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина ОСОБА_2 у Хаммерфесті Королівство Норвегії. 29 червня 2021 року вона зі своїм сином перетнули кордон України і 20 липня 2021 року звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. Проте, відповідач відмовив в призначенні допомоги при народженні дитини на підставі пункту 12 Постанови КМУ № 1751 від 27 грудня 2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», оскільки допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушує її права та права дитини, в зв`язку з чим звернулась із позовом до суду (а. с. 1-4).

Ухвалою суду від 23 вересня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а. с. 50).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

07 жовтня 2021 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

У відзиві відповідач зазначив, що позивач звернулась до управління із заявою про призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до пункту 12 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751, допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 місяців після народження дитини. У зв`язку з тим, що на момент звернення за призначенням допомоги при народжені дитини сплинув 12-ти місячний строк звернення, передбачений пунктом 12 Порядку і позивачем пропущений, відповідач вважає, що діяв в межах законодавства України, і правомірно відмовив позивачу в призначеній допомоги при народженні дитини. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимоги у повному обсязі (а. с. 55-56).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України, згідно паспорту України, який видано органом № 1430 12 лютого 2018 року, згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНКПП НОМЕР_1 (а. с. 6-8).

Згідно свідоцтва про народження, яке видано 11 травня 2020 року місто Хаммерфест Королівство Норвегія вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 місто Хаммерфест, Королівство Норвергія. Імена батьків: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( а. с. 14).

З представленої позивачем довідки № 61220/19-536-414, яка видана посольством України у Королівстві Норвегія м. Осло 10 липня 2020 року про реєстрацію особи громадянином України, підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований громадянином України (а. с. 17).

20 липня 2021 року позивач звернулась до відповідача із заявою № 289 про призначення їй державної допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. справи 67-69).

Розпорядженням відповідача від 26 липня 2021 року позивачу відмовлено в призначенні допомоги на дитину на підставі пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. На момент звернення ОСОБА_1 - 20 липня 2021 року пройшло більш ніж 12 місяців з дати народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 58).

Рішенням відповідача про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 26.07.2021 р., ОСОБА_1 не призначена допомога при народженні дитини, у зв`язку зі спливом 12 місяців з дати народження дитини (а. с. 59).

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі Закон № 2811-XII).

Даний Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Так, згідно з частиною 1 статті 1 Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 2 частиною 1 статті 3 Закону одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (стаття 4, частина 1 статті 5, частина 1 статті 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у статті 11 Закону № 2811-XII.

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

За приписами статті 11 Закону № 2811-XII, для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що звернення позивача із заявою про призначення їй державної допомоги при народження дитини лише 20 липня 2021 року (понад 12 місяців після народження дитини) зумовлено обставинами, які об`єктивно можуть завадити звернутися за допомогою раніше, а саме те, що дитина народилася у Хаммерфесті Королівство Норвегія.

Суд зазначає, що відповідно статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Крім того, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.

В даному випадку неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №591/610/16, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом під час розгляду справи, позивач має право на призначення державної соціальної допомоги при народженні дитини.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених обставин, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог позивача та визнати протиправним та скасувати рішення у формі розпорядження Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради від 26 липня 2021 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини (а. с. 58), та рішення Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради від 26 липня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначені допомоги при народженні дитини (а. с. 59).

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи не надання відповідачем достатніх та переконливих доказів для відмови у призначенні та виплаті допомоги при народженні дитини за її заявою від 20 липня 2021 року, з урахуванням вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявленого клопотання позивача про негайне виконання рішення суду у межах суми виплати допомоги при народженні дитини за один місяць, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, з викладеної норми вбачається, що до негайного виконання застосовуються судові рішення, в яких виплата пенсії або інших періодичних платежів стягується, зокрема з позабюджетних державних фондів.

Приймаючи до уваги, що у спірних правовідносинах предметом позовних вимог не є стягнення періодичних платежів, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для негайного виконання рішення суду у межах суми виплати допомоги при народженні дитини за один місяць, відсутні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією про сплату № 84693 від 15 вересня 2021 року (а. с. 5).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 5- 9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 73, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297, 370, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради (юридична адреса: 85000, м. Добропілля, просп. Шевченка, буд. 15, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення у формі розпорядження Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради від 26 липня 2021 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради від 26 липня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначені допомоги при народженні дитини.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради (юридична адреса: 85000, м. Добропілля, просп. Шевченка, буд. 15, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради (юридична адреса: 85000, м. Добропілля, просп. Шевченка, буд. 15, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 18 листопада 2021 року.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова