Справа № 620/6227/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6227/21 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Єгорової Н.М., Степанюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року (повний текст виготовлено 09 липня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виправлення помилок, допущених при перерахунку пенсії, а саме: обрахування пенсії при перерахунку, що призвело до зменшення її розміру; обрахування доплати за понаднормовий стаж; визначення строку військової служби для обрахування страхового стажу; неправомірного врахування заробітної плати з 01.07.2000 по 30.09.2015; неврахування при перерахунку пенсії періодів його роботи за березень-липень 2020 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням залишення попереднього розміру пенсії, яка була призначена з 22.07.2015, збільшеної із застосуванням кратності розміру страхового стажу за роботу у районах Крайньої Півночі, а також із врахуванням додаткового страхового стажу за період з 22.07.2015 по 21.07.2020; доплати за понаднормовий стаж із розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.07.2020, який складає 1712,00 грн; строку проходження ним військової служби в 1 рік 6 місяців 23 дня; заробітної плати з 01.07.2000 по 30.06.2015 включно; періодів роботи за березень-липень 2020 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що попередньо розрахований розмір пенсії у подальшому підлягає збільшенню із застосуванням кратності розміру страхового стажу за роботу у районах Крайньої Півночі, а також з врахуванням додаткового страхового стажу за період з 22.07.2015 по 21.07.2020 з величиною оцінки одного року страхового стажу у 1%, починаючи с 01.01.2018 та збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який застосовується для обчислення пенсій.

Апелянт зазначає, що про неправильне застосування норм матеріального права свідчить висновок суду першої інстанції, що доплата до пенсії за понаднормовий стаж підлягає проведенню лише після звільнення з роботи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

17 вересня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому відповідач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та вказує про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , який діє в інтересах доньки ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 22.07.2015 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

Згідно з документами пенсійної справи позивача страховий стаж складає 42 роки 6 місяців 20 днів. Пенсія була розрахована із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Коефіцієнт страхового стажу, який враховується для обчислення пенсії Позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає 0,42500. На сьогоднішній день позивач працює.

Для обчислення пенсії враховано оптимальний варіант заробітної плати за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.09.2015, яка визначена із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки х 1,17x1,11 x 3,38935 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати.

Розмір пенсії позивача з 01.01.2021 складає 7117,41 грн., а саме: 7042,23 грн. - основний розмір пенсії (16569,96 грн. х 0,42500); 75,18 грн. - доплата за понаднормовий стаж 7 років, як працюючій особі (1074,00 грн. х 7%).

Застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% було змінено з 01.10.2017 з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2019 № 2148-VIII (далі - Закон України №2148-VIII), яким були внесені зміни до Закону України №1058- IV.

31.12.2020 позивач звернувся до відповідача з листом, у якому просив перерахувати йому пенсію з урахуванням доплат за понаднормовий стаж, визначенням строку його військової служби для обрахування страхового стажу, правильним врахуванням його заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.09.2015, врахуванням при перерахунку пенсії періодів його роботи за березень-липень 2020 року.

Листом від 26.01.2021 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії.

Вважаючи відмову пенсійного органу протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та вказав, що правові підстави для зобов`язання проводити перерахунок пенсії позивачу відсутні, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо позивача не допущено протиправної бездіяльності та порушень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п.4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2019 року № 2148-VIII, з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачено ст.25 Закону України №1058-IV, згідно з якою коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс = (См х Вс) : (100% х 12) , де:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Положення ст. 25 названого Закону стосовно порядку визначення коефіцієнта страхового стажу на даний час є діючими, не визнані Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України, а отже, їх положення є необхідними в застосуванні суб`єктом владних повноважень.

В той же час, твердження позивача про необхідність застосування коефіцієнта страхового стажу з урахуванням величини одного року страхового стажу 1,35% не грунтуються на нормах чинного законодавства.

У зв`язку з набуттям чинності Закону України №2148-VIII пенсію позивача осучаснено і застосовано величину оцінки одного року страхового стажу 1 % з 01.10.2017, замість 1,35%.

При цьому коефіцієнт 1,35 зберігся лише для новопризначених пенсій в перехідний період з 01.10.2017 по 31.12.2017 (п. 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV).

Одночасно при зменшенні величини одного року з 1,35% до 1% було підвищено розмір середньої заробітної плати по Україні, який використовується при обчисленні пенсій. Так, з 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено з використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2148-VIII, у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто проводиться доплата до попереднього розміру пенсії. При цьому загальна сума до виплати залишається незмінною.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» для осіб, які втратили працездатність, з січня 2021 року встановлений прожитковий мінімум в розмірі 1769,00 грн., з 1 липня 2021 року - 1854,00 грн, а з 1 грудня 2021 року - 1934,00 грн. та у 2021 році встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з січня - 6000,00 грн., з 1 грудня - 6500,00 грн.

Відповідно до ст. 41 Закону України №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим законом, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відтак, застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1 % з 01.10.2017 є цілком правомірним.

Вищевказаний висновок узгоджується із правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 260/401/19, від 05 лютого 2020 року у справі №822/3781/17, від 27 квітня 2021 року у справі № 200/2266/19-а.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що внаслідок проведеного перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% відбулось зменшення розміру виплачуваної пенсії позивача.

Колегія суддів також не вбачає порушень відносно позивача вимог ст. 22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, оскільки зміни у законодавстві не призвели до звуження його прав, як і не відбулось зменшення розміру раніше призначеної пенсії.

Згідно частини третьої статті 42 Закону України №1058-IV, в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Статтею 28 Закону №1058 визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Тобто, надбавка за понаднормативний стаж розраховується у відсотковому співвідношенні кількості відпрацьованих років понад 35 у чоловіків і 30 у жінок до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Разом з тим, Законом № 1058 закріплено застереження при застосуванні вказаної норми, а саме, що вона не застосовується до осіб, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Таким чином, враховуючи, що позивач є працюючим пенсіонером, підстави застосування розрахункової величини при визначенні надбавки за понаднормативний стаж відсутні.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо невірного визначення строку військової служби, оскільки її проходження було враховано при обрахунку страхового стажу згідно довідки Міністерства оборони Російської Федерації від 12.03.2020 №50 в Збройних Силах СРСР з 29.05.1983 по 10.11.1984, тобто - 1 рік 5 місяців 12 днів. Матеріалами справи не підтверджується допущення саме при здійсненні перерахунку пенсії відповідачем інших порушень та помилок, на яких наполягає позивач.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства та вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.М. Єгорова,

А.Г. Степанюк