Справа № 500/1515/21
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/1515/21

18 листопада 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого Баб`юка П.М., розглянувши заяву про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справ і за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 448231,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі №500/1515/21 позовні вимоги задоволено повністю, постановлено:

- стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради в користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 в сумі 448231,78 грн (чотириста сорок вісім тисяч двісті тридцять одна гривня сімдесят вісім копійок);

- відстрочити виконання даного рішення суду від 21.05.2021 по справі №500/1515/21 до 01.07.2021.

28 вересня 2021 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заяву про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 448231,78 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що джерелами фінансування Комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради є бюджетні асигнування. Відшкодувати кошти Пенсійному фонду України, стягнуті за рішенням суду, на даний час підприємство не має можливості через відсутність достатнього фінансування. Для одержання фінансування підприємство неодноразово зверталось до Тернопільської обласної ради та Тернопільської облдержадміністрації, які у відповідь зазначали, що у майбутньому виділятимуться кошти підприємству.

19.10.2021 (після виходу головуючого судді з відпустки) заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Після усунення заявником недоліків, ухвалою суду від 10.11.2021 призначено судове засідання в порядку статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України на 17 листопада 2021 року.

Представник Комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради подав до суду 16.11.2021 клопотання про розгляд заяви про відстрочення виконання судового рішення без участі заявника за наявними матеріалами.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не прибув.

Суд вважає розглянув заяву про відстрочення виконання судового рішення у справі №500/1515/21 в порядку письмового провадження відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заяву про відстрочення виконання судового рішення та додані матеріали, суд зазначає наступне.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановленні відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме в статті 370 КАС України: судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Разом з тим, КАС України передбачає можливість відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

Так, частиною першою статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини третьої статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини четвертої статті 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд задовольняє таку заяву лише у виняткових випадках, які він визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для цього можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору.

У постанові від 06.12.2019 у справі №2а/0570/6531/2011 Верховний Суд зазначив, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду.

Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №819/150/17.

При розгляді заяви про відстрочення виконання судового рішення у справі суд в першу чергу враховує те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 у справі №500/1515/21, яким постановлено стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради в користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області заборгованість в сумі 448231,78 грн, задоволено клопотання відповідача та вже відстрочено виконання судового рішення до 01.07.2021.

На підтвердження існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідач (боржник) вказав на відсутність достатнього фінансування для покриття зазначених витрат.

Водночас, зазначив, що для одержання такого фінансування відповідач неодноразово звертався до Тернопільської обласної ради та Тернопільської облдержадміністрації.

Судом встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" зверталось до Тернопільської обласної ради та Тернопільської облдержадміністрації з листами з проханнями отримати додаткове фінансування (аркуші справи 95, 102).

У листах - відповідях Тернопільської обласної державної адміністрації від 30.08.2021 та 30.08.2021 міститься інформація про те, що для Комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" передбачено на 2021 рік кошти з обласного бюджету в сумі 2220000 грн (аркуші справи 97, 100). Разом з тим, вказано, що кошти відсутні, а питання їх виділення буде розглядатись при при перевиконанні дохідної частини обласного бюджету.

Доказів наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, заявником суду не надано.

Ухилення від виконання рішення суду та невиконання норм діючого законодавства щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, тобто несплата коштів до Пенсійного фонду України, спричиняє значну шкоду державним інтересам, оскільки внаслідок цього ставиться під загрозу своєчасність нарахування та здійснення соціальних виплат.

Суд також зазначає, що Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, таке покриття не ставиться в залежність від фінансового стану підприємства.

Розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, яким визначено порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, також не передбачено можливості відстрочення або розстрочення для підприємств вказаних виплат.

Разом з тим, запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Вказане узгоджується також з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Також суд зазначає, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може залежати від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Крім цього, суд звертає увагу, що при винесенні рішення від 21.05.2021 судом вже вирішувалось вказане питання та вирішено відстрочити виконання даного рішення суду до 01.07.2021. Однак, у встановлений строк рішення суду не було повністю виконано відповідачем, у зв`язку з чим, існує ризик повторення даної ситуації.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись статтями 241, 248, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі №500/1515/21 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Комунального некомерційного підприємства "Тернопільський регіональний фтизіопульмонологічний медичний центр" Тернопільської обласної ради про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 448231,78 грн - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали буде складено протягом п`яти днів.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.