Справа № 320/12643/20
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Сорочка Є.О.

Чаку Є.В.

За участю секретаря Мельник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" (далі - ТОВ «Ясенсвіт») звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області форми «В1» від 14 вересня 2020 р. за № про завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2020 у сумі 408 465,00 грн., та застосування штрафних санкцій у розмірі 204 232,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області форми «В4» від 14 вересня 2020 р. за № про зменшення від`ємного значення ПДВ у сумі 185 893,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 14.09.2020 року № та № , що прийняті Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на неможливість реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Ясенсвіт» та ТОВ «Неогрупп», у зв`язку з відсутністю факту придбання сої, а також, відсутністю необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю технічного персоналу. Крім того, апелянт зазначає, що реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «Ясенсвіт» та ФГ «Агро Саланг-Тетерів» неможливо підтвердити з огляду на відсутність необхідної кількості трудових ресурсів для реального здійснення операцій, невідповідність кількості вирощеної сільськогосподарської продукції в 2019 році та площі земельних ділянок, неправильність та зміна показників фінансової та податкової звітності з метою формування податкового кредиту та податкової вигоди іншим контрагентам.

08 листопада 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Київській області просить в порядку процесуального правонаступництва замінити відповідача - Головне управління ДПС у Київській області () на належного Головне управління ДПС у Київській області ().

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року замінено відповідача з Головного управління ДПС у Київській області на Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України ().

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ясенсвіт» () є юридичною особою, що зареєстрована 01.09.2003 року Рокитнянською районною державною адміністрацією (номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 2000104).

Як платник податків ТОВ «Ясенсвіт» перебуває на обліку з 01.09.2003 в Рокітнянській ДПІ Білоцерківського відділення Головного управління ДПС в Київській області.

Основним видом діяльності ТОВ «Ясенсвіт» є: розведення свійської птиці; вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; виробництво олії та тваринних жирів; виробництво м`яса свійської птиці; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами та інші види діяльності.

ТОВ «Ясенсвіт» має у володінні, користуванні та розпорядженні власні та орендовані основні засоби: земельні ділянки, виробничі, складські та офісні будівлі і споруди, машини і обладнання, транспортні засоби, виробничі лінії, інструменти, прилади та інвентар та інші основні засоби.

На підставі наказу від 21 липня 2020 року за № 923, направлень на перевірку № 1090, № 1091 та № 1094, відповідно до вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, посадовими особами Головного управління ДПС в Київській області з 04.08.2020 по 10.08.2020 проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правомірності декларування ТОВ «Ясенсвіт» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за травень 2020 року.

За наслідком проведеної перевірки Головним управлінням ДПС в Київській області 17 серпня 2020 року складено Акт за реєстраційним номером №379/10-36-04-2/326193343, відповідно до якого, встановлено порушення п.198.1, п.198.3 ст. 198, п.200.4, п. 200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 ПК України, що, на думку Головного управління ДПС в Київській області, призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ, заявленого на рахунок платника у банку по декларації за травень 2020 року у розмірі 408465 грн.; суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по декларації за травень 2020 року у розмірі 185893 грн.

На підставі зазначеного Акту перевірки, Головним управлінням ДПС в Київській області були винесені податкові повідомлення рішення форми «В1» за № та форми «В4» за № від 14 вересня 2020 року.

Не погоджуючись з висновками викладеними в Акті перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Ясенсвіт» подало до ДПС України скаргу на податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області.

За результати розгляду скарги ДПС України залишило без змін податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № та № від 14 вересня 2020 року, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Розділом V Податкового кодексу України визначено порядок нарахування та сплати податку на додану вартість.

За приписами пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 ст. 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

В силу п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

За змістом пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Норми п. 198.6 ст. 198 ПК України визначають, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинні документи для надання їм юридичної сили повинні мати обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У іншому випадку, відповідно до норм податкового законодавства, у платника податків не виникає права відносити до складу податкового кредиту, витрати без належних на те документів, обов`язковість заповнення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно ст. 1 Закону №996-XIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1 статті 9 Закону №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону №996-XIV).

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.4 Наказу №88 визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Київській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Ясенсвіт» з питань правомірності декларування суми від`ємного значення з податку на додану вартість та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року.

За результатами проведення перевірки контролюючим органом складено Акт від 17 серпня 2020 року №379/10-36-04-02/32619343 в якому, зокрема, зазначено про: завищення ТОВ «Ясенсвіт» суми бюджетного відшкодування, заявленого на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) по декларації з податку на додану вартість з додатками за травень 2020 року у розмірі 408 465,00 грн.; завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) у розмірі - 185 893,00 грн. (Т. 1 а.с. 53-90).

На підставі вищевказаного Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області винесено наступні податкові повідомлення-рішення від 17 серпня 2020 року:

- №, яким ТОВ «Ясенсвіт» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 408 465,00 грн. та застосовано штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 204 232,50 грн. (Т. 1 а.с. 106).

- №, яким до ТОВ «Ясенсвіт» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 185 893,00 грн. (Т. 1 а.с. 108).

Висновки контролюючого органу про порушення ТОВ «Ясенсвіт» податкового законодавства щодо нарахування та сплати податку на додану вартість ґрунтуються на аналізі господарських відносин позивача із контрагентами - ТОВ «Неогрупп» та Фермерським господарством «Агро Саланг-Тетерів» (далі - ФГ «Агро Саланг-Тетерів»).

Матеріали справи свідчать, що 01 квітня 2020 року між ТОВ «Ясенсвіт» (Покупець) та ТОВ «Неогрупп» (Постачальник) укладено Договір поставки товару № 01042020 та Специфікації до вказаного Договору: №1 від 01.04.2020 р., № 2 від 10.04.2020 р., №3 від 27.04.2020 р. (Т. 1 а.с. 131-137).

Відповідно до п.п. 1.1. - 1.2 Договору поставки товару № 01042020, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити, відповідно до умов даного Договору, олію соєву нерафіновану.

Загальна сума Договору складається з суми специфікацій або додаткових угод укладених між сторонами.

На підтвердження здійснення операцій з поставки товару позивачем надано видаткові накладні: №3 від 02.04.2020, №10 від 06.04.2020, №20 від 08.04.2020, №26 від 10.04.2020, №30 від 13.04.2020, №43 від 16.04.2020, №4 від 21.04.2020, №5 від 22.04.2020, №18 від 27.04.2020, №22 від 28.04.2020, №26 від 29.04.2020 (Т. 1 а.с. 138-148);

Перевезення товару до складських приміщень позивача за адресами Черкаська область, Жашківський район с. Скибин та Київська область, Васильківський район с. Крушинка підтверджується товарно-транспортними накладними: №Р3 від 02.04.2020, №111 від 06.04.2020, №375 від 07.04.2020, №128 від 10.04.2020, №188 від 13.04.2020, №945 від 16.04.2020, №128 від 21.04.2020, №131 від 22.04.2020, №223 від 27.04.2020, №243 від 28.04.2020, №235 від 29.04.2020 (Т. 1 а.с. 149-160);

Фактичне прибуття товару на склади ТОВ «Ясенсвіт» підтверджується записами у Журналі приймання сировини (Т. 2 а.с. 120-126) та Книгах вагаря із зазначенням дати прибуття товару, державного номеру автомобіля, який привіз вантаж, ваги, назви та постачальника, а також, прізвища водія (Т 2 а.с. 127-142).

Якість товару підтверджується посвідченнями про якість на соєву олію, наданими ТОВ «Неогрупп» (Т. 1 а.с. 161-169).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями: № від 28.04.2020, № від 04.05.2020, № від 05.05.2020, № від 06.05.2020, № від 08.05.2020, № від 12.05.2020, № від 13.05.2020, № від 15.05.2020, № від 15.05.2020, № від 15.07.2020, № від 16.07.2020, № від 17.07.2020, № від 21.07.2020, № від 22.07.2020, № від 23.07.2020, № від 27.07.2020, № від 28.07.2020, № від 29.07.2020, № від 03.08.2020, № від 04.08.2020, № від 05.08.2020, № від 06.08.2020, № від 06.08.2020, № від 07.08.2020, № від 11.08.2020, № від 13.08.2020, № від 14.08.2020, а також, Карткою рахунку 631 за травень-червень 2020 року (Т. 1 а.с. 179-209).

За наслідками зазначених операцій щодо поставки олії соєвої, ТОВ «Неогрупп» надіслало на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: №6 від 02.04.2020, №15 від 06.04.2020, №21 від 08.04.2021, №24 від 10.04.2020, №20 від 13.04.2020, №67 від 21.04.2020, №68 від 22.04.2020, №70 від 27.04.2020 (Т. 1 а.с. 170-177).

Як вбачається з матеріалів справи, 04 травня 2020 року між ТОВ «Ясенсвіт» (Покупець) та ФГ «Агро Саланг-Тетерів» (Постачальник) укладено Договір поставки товару № YAS-04/05/20-3 та Специфікації до нього №1 від 04.05.2020 та №2 від 05.05.2020 (Т. 1 а.с. 210-215).

Відповідно до п. 1.1. даного Договору поставки товару, постачальник зобов`язується передати Покупцю у власність, а Покупець прийняти та оплатити на умовах Договору кукурудзу, пшеницю.

На підтвердження здійснення операцій з поставки товару позивачем надано видаткові накладні: №ФЄІ00000375 від 05.05.2020, №ФЄІ00000401 від 06.05.2020, №ФЄІ00000402 від 06.05.2020, №ФЄІ00000414 від 07.05.2020 (Т. 1 а.с. 216 - 219).

Перевезення товару до складських приміщень позивача за адресою Київська область, Васильківський район с. Крушинка підтверджується товарно-транспортними накладними: №ЛЧ002 від 05.05.2020, №ЛЧ003 від 05.05.2020, №ЛЧ21 від 05.05.2020, №ВС35 від 05.05.2020, №ВС30 від 05.05.2020, №ЛЧ3 від 05.05.2020, №ЛЧ5 від 05.05.2020, №ЛЧ8 від 05.05.2020, №№ЛЧ009 від 05.05.2020, №ЛЧ 15 від 05.05.2020, №ЛЧ19 від 05.05.2020, №ВС 18 від 07.05.2020, №ВС13 від 07.05.2020 (Т. 1 а.с. 220-232).

Фактичне прибуття товару на склади ТОВ «Ясенсвіт» підтверджується записами у Журналі приймання сировини та Книгах вагаря із зазначенням дати прибуття товару, державного номеру автомобіля, який привіз вантаж, ваги, назви та постачальника, а також, прізвища водія.

Якість кукурудзи підтверджується посвідченнями про якість зерна від №1 від 05.05.2020, №2 від 05.05.2020, №1 від 05.05.2020, №3 від 05.05.2020, №2 від 05.05.2020, №5 від 05.05.2020, №9 від 05.05.2020, №7 від 05.05.2020 №№4,8 без дати, №10 від 07.05.2020, №43 від 07.05.2020 (Т. 1 а.с. .233-245).

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями: № від 15.05.2020, № від 15.05.2020, № від 18.05.2020, № від 18.05.2020, № від 18.05.2020, № від 21.05.2020, № від 21.05.2020, № від 21.05.2020, № від 21.05.2020, № від 21.05.2020, № від 21.05.2020, № від 22.05.2020, № від 21.05.2020, № від 25.05.2020, № від 25.05.2020, № від 25.05.2020, № від 26.05.2020, № від 26.05.2020, № від 26.05.2020, № від 27.05.2020, № від 27.05.2020, № від 28.05.2020, № від 28.05.2020, № від 29.05.2020, № від 29.05.2020, № від 29.05.2020, № від 01.06.2020 (Т. 2 а.с. 1-27).

За наслідками зазначених операцій щодо поставки кукурудзи, ФГ «Агро Саланг-Тетерів» надіслало на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: № 648 від 06.05.2020, №649 від 06.05.2020 та №651 від 07.05.2020 (Т. 1 а.с. 246-249).

Також, на підтвердження подальшого використання олії соєвої та кукурудзи у власній господарській діяльності ТОВ «Ясенсвіт» надано Звіти використання сировини та виготовлення кормів за період з 01 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року та за період з 05 травня 2002 року по 06 травня 2020 року (Т. 2 а.с. 67-90, 117-119), а також, Звіти використання сировини по кормоцеху за період з 02 квітня 2020 року по 01 травня 2020 року (Т. 2 а.с. 91-116)

Як вірно зазначено судом першої інстанції, первинні документи позивача по взаємовідносинам з наведеними вище контрагентами мають всі необхідні обов`язкові реквізити, визначені податковим законодавством.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що проведені господарські операції мали реальну господарську ціль - забезпечення діяльності позивача та досягнення його мети - отримання прибутку. Товари отримані від контрагентів мали реальний і товарний характер та були використані в межах господарської діяльності в оподатковуваних операціях. Зазначене підтверджується обставинами, викладеними вище і документами, які були предметом перевірки та дослідженні в судді апеляційної інстанції.

Водночас, в обґрунтування прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. Висновки відповідача ґрунтуються на даних податкової інформації щодо спірних контрагентів, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Доводи апелянта про нереальність господарських операцій з огляду на відсутність у контрагентів позивача достатньої кількості трудових ресурсів та технічного персоналу, колегія суддів вважає необгрунтованими, з огляду на наступне.

Відсутність працівників та основних фондів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, так як, залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 826/16304/17.

Колегія суддів зауважує, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, у тому числі, і наявність таких обставин: відсутність первинних документів обліку, недоліки в їх заповненні, відсутність економічної доцільності проведення відповідних господарських операцій, неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, та інші обставини, які в можуть свідчити про вчинення операцій, що не мають на меті досягнення позитивного економічного ефекту, натомість мають на меті отримання неправомірної вигоди, у тому числі, преференцій з боку держави.

Натомість, на переконання колегії суддів, кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

Посилання апелянт на те, що з моменту реєстрації юридичної особи ТОВ «Неогрупп» податкова звітність з податку на прибуток за 2018, 2019 роки та перший квартал 2020 року та фінансова звітність за відповідні періоди до контролюючих органів не подано, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 19 січня 2021 року у справі №2а/2570/2159/2012.

Також, посилання апелянта на те, що ТОВ «Неогрупп» за період з 31.03.2020 року по 06.07.2020 року жодного разу не здійснено поповнення електронного рахунку, на переконання колегії суддів, не спростовує реальності господарських операцій ТОВ «Ясенсвіт» з даним Товариством.

Крім того, слід звернути увагу на те, висновок про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Неогрупп» та ФГ «Агро Саланг-Тетерів» Головним управлінням ДПС у Київській області зроблено виключно на підставі податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах податкового органу.

Водночас, будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема, задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 24 березня 2020 року у справі №814/1781/15.

Щодо посилань апелянта на постанови Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі №826/9368/15, від 11 липня 2019 року у справі №П/811/1827/15, від 05 листопада 2019 року у справі №817/3736/14 та від 14 лютого 2020 року у справі №804/249/16 слід зазначити, що висловлене у цих судових рішеннях правозастосування не суперечить висновкам, зробленим судами у справі, що переглядається. Висновки у кожній з цих справ здійснені за результатами оцінки доказів, які підтверджують обставини, пов`язані з правами та обов`язками учасників справи. У кожних окремих правовідносинах при застосуванні судом одних й тих самих норм права в залежності від фактичних обставин справи, оцінки судами доказів або відсутності певних доказів, висновки судів можуть бути відмінними від тих, що здійснені судом в цій справи, проте це не свідчить про неправильне застосування норми матеріального права, а вказує на відмінність фактичних обставин та доказової бази.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 14 вересня 2020 року № та № .

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенсвіт" та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 16.11.2021 р.