Справа № 320/14948/21
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2021-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 листопада 2021 року м. Київ № 320/14948/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву Приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Геворг" до Березанської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування п. 3 та п. 4 рішення,

в с т а н о в и в:

16 листопада 2021 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Геворг" з позовом до Березанської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування п. 3 та п. 4 рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Публічно-правовий спір у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що заявник - Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Геворг" - звернулося до суду з метою скасування п. 3 та п. 4 рішення Березанської міської ради Київської області восьмого скликання від 11 жовтня 2021 р. № 315-25-VIII, якими визначено:

1) "п. 3. Територіальній громаді м. Березані в особі Березанської міської ради затвердити технічну документацію із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ, площею 0,2286 га (кадастровий номер: :08:010:0021) по вулиці Героїв Небесної Сотні, 14 в м. Березань, Броварського району Київської області на земельні ділянки площами:

- 0,0583 га по вулиці Героїв Небесної Сотні, 14 в м. Березань, Броварського району Київської області, кадастровий номер: :08:010:0054;

- 0,1673 га по вулиці Героїв Небесної Сотні, 14 в м. Березань, Броварського району Київської області, кадастровий номер: :08:010:0053;

Здійснити державну реєстрацію права комунальної власності на вказані земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень";

2) "п. 4. Територіальній громаді м. Березані в особі Березанської міської ради дати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,1673 га (кадастровий номер: :08:010:0053) по вул. Героїв Небесної Сотні, 14 у м. Березань, Броварського району, Київської області, для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ, на земельні ділянки: площею 0,0320 га та площею 0,1353 га".

З матеріалів позовної заяви та доданих документів встановлено, що 29 квітня 2016 р. між Публічним акціонерним товариства "Банк "Київська Русь" (далі - продавець) та Приватним орендним сільськогосподарським підприємством "Геворг" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні.

Відповідно до п. 1.2 розділу 1 цього договору предметом цього договору є: 18/25 частин майнового комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, (колишня Фрунзе), буд. 14. Майновий комплекс, 18/25 частин якого відчужується, складається з: приміщення банку, з цегли, позначеного в технічному паспорті літерою - А2(1), загальною площею - 1344,5 кв.м.; гаража, з цегли, позначеного в технічному паспорті літерою - Б(2), загальною площею - 131,90 кв.м.; вбиральні, з цегли, позначеної в технічному паспорті літерою - Г(3), загальною площею - 2,20 кв.м.; огорожі, а/ц листи (плоскі), позначеної в технічному паспорті цифрою - І(4).

Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Геворг" в позовній заяві вказало, що 18 липня 2006 р. між Березанською міською радою Київської області та Акціонерним банком "Київська Русь" укладено договір оренди земельної ділянки. Відповідно до нього Березанська міська рада Київської області на підставі свого рішення за № 119-01-У від 17 травня 2006 р., № 31-03-У від 17липня 2006 р. надає, а Акціонерний банк "Київська Русь" приймає в строкове платне користування 18/25 частини земельної ділянки під об'єктом нерухомого майна, яке знаходиться по вул. Героїв Небесної Сотні, (колишня Фрунзе), буд. 14 в м. Березань, Київської області.

Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Геворг" зазначає у позові, що ним придбано майновий комплекс, який розміщений та знаходиться по вул. Героїв Небесної Сотні, (колишня Фрунзе), буд. 14 в м. Березань, Київської області на цих земельних ділянках, а тому відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 3 ст. Закону України "Про оренду землі" право оренди автоматично переходить до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Геворг". Відповідно до ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладання правочину та на даний час), до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Враховуючи, що вказані вище приписи законодавства передбачають припинення права користування земельною ділянкою у попереднього власника з часу виникнення в іншої особи права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами, тобто автоматично, в силу закону, а також з урахуванням того, що наведені норми законодавства є імперативними та відхилення від них на підставі договору, іншого акту індивідуальної дії, не допускається, слід вважати договір оренди земельної ділянки таким, що не припиняється в цілому, проте має місце заміна сторони в зобов'язанні, тобто до набувача права власності на будівлю, що розташована на орендованій земельній ділянці, переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщено таку будівлю на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, а також і обов'язок зі сплати орендної плати.

У зв'язку з цим, Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Геворг" вважає, зо приймаючи п. 3 та п. 4 рішення Березанської міської ради Київської області восьмого скликання від 11 жовтня 2021 р. № 315-25-VIII Березанська міська рада Київської області порушила право позивача на користування та володіння цими земельними ділянками.

Отже, суть спору згідно з поданим позовом полягає виключно у захисті порушеного спірним рішенням майнового права - зокрема права власності, користування позивачем цими земельними ділянками. Наведене у позові обґрунтування позовних вимог, підстави позову свідчать про подання його з метою захисту майнового права. При цьому позивач посилається на приписи вимог ЗК України та ЦК України, які стосуються захисту прав власника, і не зазначає про процедурні порушення, вчинені суб'єктом владних повноважень при прийнятті спірного рішення.

Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, а саме кадастровий номер земельної ділянки: :08:010:0021 та кадастровий номер земельної ділянки: :08:010:0053 перебувають у комунальній власності.

Таким чином, Приватне орендне сільськогосподарське підприємство "Геворг", оспорюючи рішення суб'єкта владних повноважень, намагається відновити право власності шляхом пред'явлення адміністративного позову до суб'єкта владних повноважень, який від імені держави здійснює дії щодо земельних ділянок, які належать на праві комунальної власності, в обхід передбаченого законом порядку розв'язання цивільно-правових спорів між суб'єктами цивільного права та без застосування передбачених законом способів захисту права.

Позов, предметом якого є рішення суб'єкта владних повноважень, здійснені на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого можуть бути розв'язані питання, пов'язані з правом власності (оренди, користування) на земельні ділянки, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 14 травня 2018 р. у справі № 396/2550/17.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

У справі, що розглядається, оскаржуються рішення суб'єкта владних повноважень, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з вирішенням права власності (оренди, користування) на земельні ділянки, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження у цій справі.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/14948/21.

2. У порядку виконання вимог частин п'ятої-шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя роз'яснює Приватному орендному сільськогосподарському підприємству "Геворг", що розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого господарського суду за правилами підсудності, визначеними ГПК України. Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Журавель В.О.