Справа № 420/5508/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/5508/21

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І. Дата і місце ухвалення: 09.08.2021р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Арцизької міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Арцизької міської ради Одеської області (правонаступника Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області №584-VІІ від 06.10.2020р. «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 »;

- зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, для ведення особистого селянського господарства (за межами населених пунктів) згідно клопотання від 10.09.2020р.

Також, позивач просив стягнути з Арцизької міської ради на його користь судові витрати по справі: судовий збір в сумі 1816,00 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

В обґрунтовування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що спірним рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області №584-VІІ від 06.10.2020р. йому незаконно відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області. Позивач вважає необґрунтованими посилання відповідача у спірному рішенні на невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, оскільки: належність бажаної земельної ділянки до земель комунальної власності підтверджується графічним матеріалом, виконаним уповноваженим органом Держгеокадастру, в той час як сільська рада не здійснювала інвентаризацію земель комунальної власності за межами населеного пункту; відсутність реєстрації земельної ділянки як комунальної власності не може бути перешкодою для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на таку земельну ділянку; бажана ділянка не є і не повинна бути розташована в межах масиву щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства згідно проекту землеустрою, розробленого у 2012 році ТОВ «Вектор», оскільки відповідна земельна ділянка перебуває у складі масиву земель колишньої колективної власності КСП «Новоіванівське», які перейшли у розпорядження сільської ради з 01.01.2019р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 09.08.2021р. та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на те, що відмова відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не відповідає нормам Земельного кодексу України, оскільки не містить належного обґрунтування, які саме існують невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів або невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів. Перебування бажаної земельної ділянки в зоні ймовірного розповсюдження культурного шару пам`ятки археології не визначено у ст.118 ЗК України в якості підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також, апелянт посилається на те, що зі змісту абзацу 10 рішення Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області №584-VІІ від 06.10.2020р. чітко слідує, що бажана земельна ділянка розташована на землях сільськогосподарського підприємства колективної власності, що припинено (ПСП «Новоіванівське»), та використовувалася сумісно членами колективної власності за призначенням як пасовища. А відтак, розпорядником відповідної земельної ділянки є саме відповідач.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що Схема землеустрою не може використовуватися для правовідносин щодо набуття громадянами земельних ділянок в порядку безоплатної приватизації, оскільки була розроблена для конкретно визначеної мети: поділу (розпаювання) земель колективної власності серед членів колективного сільськогосподарського підприємства. Станом на 2020 рік припинено діяльність відповідного колективного сільськогосподарського підприємства, яке було замовником такої Схеми землеустрою.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 06.10.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів).

До вказаного клопотання позивач додав: копію паспорта та ідентифікаційного номеру; графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки викопіювання з матеріалів оновленої планово-картографічних матеріалів Новованівської сільської ради від 30.05.2019р.

Рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області №584-VІІ від 06.10.2020р. «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » позивачу відмовлено у наданні відповідного дозволу у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Зокрема, у вказаному рішенні зазначено, що бажана земельна ділянка розташована за межами масиву щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області (ТОВ «Вектор», 2012р.). Згідно Публічної кадастрової карти України станом на момент розгляду клопотання бажана земельна ділянка розташована на незареєстрованій території, тобто державної реєстрації права комунальної власності немає. А відтак, неможливо встановити чи сільська рада є розпорядником земельної ділянки та чи відносяться ці землі до категорії земель сільськогосподарського призначення, оскільки процес передачі у комунальну власність не закінчено.

Також, вказано, що з технічної документації по коригуванню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, затвердженої рішенням Арцизької районної ради від 25.12.2002р. №80-ХХІV, встановлено, що бажана земельна ділянка розташована на землях, позначених жовтим кольором та які не підлягають поділу в натурі і повинні використовуватися сумісно, а також ці землі мають умовні знаки «?» в шаховому порядку, якими визначають пасовища.

Не погоджуючись з правомірністю зазначеного рішення сільської ради ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , дійшов висновку, що спірним рішенням №584-VІІ від 06.10.2020р. Новоіванівська сільська рада Арцизького району Одеської області обґрунтовано відмовила позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки земельна ділянка, яку ОСОБА_1 бажає отримати безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, розташована на землях, які не підлягають поділу в натурі і повинні використовуватись сумісно. Про вказану обставину свідчить Схема поділу земель КСП «Новоіванівське», затверджена рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області від 14.08.2002р. №23, яке є чинним, а тому цілком обґрунтовано відповідачем враховано при прийнятті рішення за результатами розгляду клопотання позивача.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів входить з наступного.

Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій» №858-IV від 22.05.2003р., проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

Згідно із частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Пунктом «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, серед іншого, належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно пункту «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Проте, така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

В обґрунтування правомірності прийнятого рішення №584-VІІ від 06.10.2020р. відповідач, серед іншого, посилається на те, що згідно Публічної кадастрової карти України станом на момент розгляду клопотання ОСОБА_1 бажана земельна ділянка розташована на незареєстрованій території, тобто державної реєстрації права комунальної власності не має. А відтак, неможливо встановити чи сільська рада є розпорядником земельної ділянки та чи відносяться ці землі до категорії земель сільськогосподарського призначення, оскільки процес передачі у комунальну власність не закінчено.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі посилання відповідача з огляду на наступне.

Згідно ч.1, 2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності (ч.3 ст.78 ЗК України).

Сукупний аналіз зазначених норм права вказує, що земля як об`єкт власності, не може перебувати поза права власності, а ч.2 ст.83 ЗК України конкретизує дані особливості, вказуючи, що якщо земля не перебуває у приватній чи державній власності, то така земля є власністю територіальної громади, тобто перебуває у комунальній власності.

Більше того, належність земельної ділянки, яку ОСОБА_1 бажає отримати у власність, до земель комунальної власності підтверджується наданим позивачем разом із клопотанням графічним матеріалом, виконаним уповноваженим органом Держгеокадастру (№517/162-19 від 30.05.2019р.).

За таких обставин, твердження відповідача про те, що право комунальної власності не зареєстровано у встановленому порядку, не виключає того факту, що в порядку ст.118 ЗК України сільська рада має право приймати рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо такої земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана відмова у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, серед іншого, обумовлена невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам схеми землеустрою - Схеми поділу земель КСП «Новоіванівське», яка затверджена рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області №23 від 14.08.2002р., та відкоригована рішенням Арцизької районної ради від 25.12.2002р. №80-ХХІV.

Дійсно, однією з визначених ч.7 ст.118 ЗК України підстав у наданні особі дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам схеми землеустрою, затвердженій у встановленому законом порядку.

Статтею 45 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць розробляються з метою визначення перспективи щодо використання та охорони земель, для підготовки обґрунтованих пропозицій у галузі земельних відносин, організації раціонального використання та охорони земель, перерозподілу земель з урахуванням потреби сільського, лісового та водного господарств, розвитку сіл, селищ, міст, територій оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення тощо.

Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць розробляються щодо території відповідного району, села, селища, міста.

Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель села, селища, міста розробляються за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Схема землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці включає: а) завдання на складання схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці; б) пояснювальну записку; в) рішення відповідного органу місцевого самоврядування про розроблення схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці; г) характеристику природних умов адміністративно-територіальної одиниці; ґ) інформацію про сучасний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці (включаючи обмеження у використанні земель); д) картограму категорій земель у розрізі угідь у межах відповідної території; е) картограму агровиробничих груп ґрунтів та крутизни схилів; є) еколого-економічне обґрунтування використання та охорони земель; ж) техніко-економічні показники схеми землеустрою; з) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; и) інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці; і) схему запланованих заходів щодо раціонального використання та охорони земель; ї) матеріали погодження схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, визначені статтею 186 Земельного кодексу України.

На Схемі виділяються земельні масиви, що можуть бути поділені на земельні частки (паї) без обмежень в часі, в тому числі ділянки першочергової приватизації, а також земельні масиви, які поділяються на земельні частки (паї) після закінчення певного технологічного сільськогосподарського циклу. Крім того, визначаються: земельні ділянки, що поділяються одночасно без подрібнення в натурі на окремі паї (зрошувані угіддя, сади, виноградники, хмільники, ягідники тощо); земельні ділянки, що не підлягають поділу і повинні використовуватись сумісно (угіддя, законсервовані, виходячи з екологічних умов; невеликі площі сільськогосподарських угідь, в результаті поділу яких на окремі земельні ділянки стає неможливим механізований обробіток ґрунту).

Сторонами у справі не заперечується, що земельна ділянка, з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення якої ОСОБА_1 звернувся до Новоіванівської сільської ради, на Схемі поділу земель КСП «Новоіванівське», яка затверджена рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області №23 від 14.08.2002р., позначена жовтим кольором, тобто, згідно умовних позначень, є такою, що не підлягає поділу в натурі і повинна використовуватись сумісно.

Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта на необґрунтованість врахування судом першої інстанції Схеми поділу земель КСП «Новоіванівське», якою відповідач обґрунтовував спірне рішення, оскільки затверджена рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області від 14.08.2002р. №23 схема поділу земель є чинною, а тому обґрунтовано врахована сільрадою при прийнятті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 06.10.2020р.

Та обставина, що на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» №2498-VII від 10.07.2018р. землі колишньої колективної власності на території сільської ради перейшли до комунальної власності Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області не нівелює встановленого факту невідповідності місця розташування об`єкта вимогам схеми землеустрою, затвердженої у встановленому законом порядку.

Таким чином, відмова у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства обумовлена розташуванням бажаної земельної ділянки на землях, які відповідно до затвердженої рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області від 14.08.2002р. №23 Схеми поділу земель КСП «Новоіванівське» не підлягають поділу в натурі і повинні використовуватись сумісно, що цілком узгоджується з визначеною ч.7 ст.118 ЗК України підставою для відмови в наданні дозволу, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам схеми землеустрою, яка затверджена у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного колегія суддів не вбачає підстав для висновку про незаконність рішення Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області №584-VІІ від 06.10.2020р. «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ».

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 листопада 2021 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук