Справа № 200/12738/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 р. Справа№200/12738/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аляб`єва І.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просить:

- визнати протиправним рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.02.2019 №26;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2019 №78 про призначення за віком та зарахувати періоди роботи 29.07.1976 по 29.09.1976, 10.01.1976 по 25.02.1977, 15.03.1977 по 26.04.1977, з 03.05.1977 по 24.04.1979, з 22.05.1979 по 08.05.1980, з 30.05.1980 по 10.01.1986, з 22.01.1986 по 17.08.1996, 13.09.1996 по 01.10.1996, з 04.11.1996 по 16.06.1997, з 14.07.1997 по 12.04.1998, з 26.04.1998 по 18.06.1998, з 17.07.1998 по 16.06.1999, з 28.12.1999 по 24.06.2000, з 29.06.2000 по 23.10.2000, з 01.11.2000 по 29.11.2001, з 20.09.2002 по 01.07.2004, з 02.08.2004 по 01.04.2005, з 02.06.2005 по 01.07.2009;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача судовий збір в розмірі 908 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно не зараховано до його страхового стаду період роботи з 29.07.1976 по 29.09.1976, 10.01.1976 по 25.02.1977, 15.03.1977 по 26.04.1977, з 03.05.1977 по 24.04.1979, з 22.05.1979 по 08.05.1980, з 30.05.1980 по 10.01.1986, з 22.01.1986 по 17.08.1996, 13.09.1996 по 01.10.1996, з 04.11.1996 по 16.06.1997, з 14.07.1997 по 12.04.1998, з 26.04.1998 по 18.06.1998, з 17.07.1998 по 16.06.1999, з 28.12.1999 по 24.06.2000, з 29.06.2000 по 23.10.2000, з 01.11.2000 по 29.11.2001, з 20.09.2002 по 01.07.2004, з 02.08.2004 по 01.04.2005, з 02.06.2005 по 01.07.2009, чим порушує її права та законні інтереси.

Ухвалою суду від 04.10.2021 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 23.10.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що при прийнятті рішення УПФУ діяло правомірно та в межах повноважень. Зазначив, що під час розрахунку стажу для призначення пенсії за віком не зараховано до трудового стажу періоди роботи з 29.07.1976 по 29.09.1976, 10.01.1976 по 25.02.1977, 15.03.1977 по 26.04.1977, з 03.05.1977 по 24.04.1979, з 22.05.1979 по 08.05.1980, з 30.05.1980 по 10.01.1986, з 22.01.1986 по 17.08.1996, 13.09.1996 по 01.10.1996, з 04.11.1996 по 16.06.1997, з 14.07.1997 по 12.04.1998, з 26.04.1998 по 18.06.1998, з 17.07.1998 по 16.06.1999, з 01.11.2000 по 29.11.2001, з 20.09.2002 по 01.07.2004, з 02.08.2004 по 01.04.2005, з 02.06.2005 по 01.07.2009 оскільки за цей період не сплачено єдиний внесок, за період з 29.06.2000 по 23.10.2000 у зв`язку з відсутністю печатки при звільненні, з 28.12.1999 по 24.06.2000 у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки. Крім того, зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

07.02.2019 позивач звернувся до Ясинувантського ОУПФУ з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Ясинуватського ОУПФУ від 13.02.2019 №26 позивачу відмовлено в призначенні пенсії так, як на момент звернення не має необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком. Страховий стаж ОСОБА_1 складає 4 роки 6 місяців 28 днів. При розрахунку пенсії за віком відповідач не зараховував до стажу періоди роботи: 29.07.1976 по 29.09.1976, 10.01.1976 по 25.02.1977, 15.03.1977 по 26.04.1977, з 03.05.1977 по 24.04.1979, з 22.05.1979 по 08.05.1980, з 30.05.1980 по 10.01.1986, з 22.01.1986 по 17.08.1996, 13.09.1996 по 01.10.1996, з 04.11.1996 по 16.06.1997, з 14.07.1997 по 12.04.1998, з 26.04.1998 по 18.06.1998, з 17.07.1998 по 16.06.1999, з 01.11.2000 по 29.11.2001, з 20.09.2002 по 01.07.2004, з 02.08.2004 по 01.04.2005, з 02.06.2005 по 01.07.2009 оскільки за цей період не сплачено єдиний внесок, за період з 29.06.2000 по 23.10.2000 у зв`язку з відсутністю печатки при звільненні, з 28.12.1999 по 24.06.2000 у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки щодо періоду за який позивач отримав допомогу по безробіттю в Ясинуватському міському центрі зайнятості.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що позивач працював:

- з 29.07.1976 по 29.09.1976 позивача прийнято на посаду автослюсаря другого розряду в АРМ Донецької спецавтобази №0401 (запис 1-2);

- з 01.10.1976 по 25.02.1977 ОСОБА_1 працював в Донецькому виробничому об`єднанні вантажного автотранспорту 04680 Головне підприємство на посаді учня водія та направлений на курси водія 3 класу в облавтоучкомбінат (запис 3-4);

- з 15.03.1977 по 26.04.1977 позивач прийнятий водієм 3-го класу в Донецьке ордена Жовтневої Революції автооб`єднання 04661 (запис 5-6);

- з 03.05.1977 по 24.04.1979 позивач проходив службу в Лавах Радянської армії (запис 7);

- з 22.05.1979 по 08.05.1980 ОСОБА_1 прийнято водієм 3-го класу до автоколони №5 до автооб`єднання Донецького ордену Жовтневої Революції 04661 (запис 8-9).

- з 30.05.1980 по 10.01.1986 позивач працював на Донецькому виробничому об`єднанні «ТОЧМАШ» водієм 3-го класу в механічно-збірному цеху (запис 10-11);

- з 22.01.1986 по 18.03.1986 позивач працював в Автотранспортному виробничому об`єднанні УС «Днепрканалстрой» на посаді водія (запис 12-13);

- з 25.03.1986 позивач прийнятий за переводом машиністом а/скрепера 5 розряду в управлінні механізованих робіт УС «Днепрканалстрой» (запис 14);

- 04.01.1987 ОСОБА_1 присвоєно 6 розряд машиніста а/скрепера (запис 15);

- 03.08.1987 позивача переведено машиністом навантажувача 4 розряду (запис 16);

- 01.09.1987 УМР УБ «Дніпроканалбуд» в зв`язку з передачею в Міністерство меліорації і водного господарства УРСР, згідно наказу №99 від 19.05.1987 р. перейменоване в ПМК-256 УБ «Дніпроканалбуд» (запис 17);

- 01.03.1989 позивач переведений машиністом автомобіля по 5 розряду (запис 18);

- з 26.07.1989 по 17.08.1996 ОСОБА_1 працював водієм (запис 19-22);

- 13.09.1996 по 01.10.1996 позивач прийнятий водієм 1-го класу для роботи на автобусах міських маршрутів в Донецьке автотранспортне підприємство 11421 (запис 23-24);

- з 04.11.1996 по 16.06.1997 ОСОБА_1 працював на Відневському пасажирському автотранспортному підприємстві, водієм 1-го класу лінійного автобусу по контракту (запис 25-26);

- з 14.07.1997 по 12.04.1998 позивач працював у Військовій частині № НОМЕР_2 «К» на посаді водія ПАЗ-3205 (запис 27-28);

- з 26.04.1998 по 18.06.1998 ОСОБА_1 прийнятий водієм автобусу 1-го класу по контракту на регулярні міські пасажирські маршрути в автобусно-тролейбусному парку (запис 29-30);

- з 17.07.1998 по 16.06.1999 ОСОБА_1 прийнятий на роботу водієм ТТВ «Комета-ЮП» (запис 31-32);

- з 28.12.1999 по 24.06.2000 позивач отримував допомогу по безробіттю в Ясинуватському міському центрі зайнятості (запис 33-34);

- з 29.06.2000 по 23.10.2000 позивача прийнято на посаду водія автобусу ПАЗ-672 до приватного підприємця ОСОБА_2 (запис 35-36);

- з 01.11.2000 по 29.11.2001 позивача прийнято на посаду водія автобусу ПАЗ-672 до приватного підприємця ОСОБА_2 (запис 37-38);

- з 20.09.2002 по 22.05.2003 ОСОБА_3 свідоцтво про держреєстрації СПД фізичної особи від 30.09.1996 №897, наданого Авдіївським МВК ідентифікаційний код № НОМЕР_3 , прийнятий на роботу водієм по трудовому договору від 20.09.2002, зареєстрований в Авдіївському міському центрі зайнятості (трудовий договір №613, зареєстрований 20.09.2002) (запис 39-40);

- з 01.06.2003 по 01.07.2004 позивач працював водієм у приватного підприємця ОСОБА_2 (запис 41-42);

- з 02.08.2004 по 01.04.2005 ОСОБА_1 працював в ТОВ «Авторесурс Донбасса» на посаді водія (запис 43-44);

- з 02.06.2005 по 01.07.2009 прийнятий водієм автобусу на регулярні міські маршрути (запис 45-46).

Відповідно до ВАТ «Точмаш» від 08.04.2021 №26 підтверджено, що ОСОБА_1 за період з січня 1981 року по грудень 1985 року нараховувалася заробітна плата, на всі виплати нараховувалися страхові внески./а.с.31/

Довідкою ВАТ «Точмаш» від 08.04.2021 №25 підтверджено, що ОСОБА_1 з 30.05.1980 по 10.01.1986 працював на посаді водія цеху./а.с.14/

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень п. 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-ІV, положення Законом України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію зокрема і за вислугу років.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та надав відповідні документи.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.(далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Згідно абз. 1 ч.1 ст.24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч.6 ст.20 Закону №1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058).

Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010, № 2464-VI ( далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно з ч.2. ст.25 Закону № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку ( п. 171.1 ст. 171).

Згідно ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд приходить до висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати конституційні, законні права позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №208/6680/16-а(2а/208/245/16).

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не враховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 29.07.1976 по 29.09.1976, 10.01.1976 по 25.02.1977, 15.03.1977 по 26.04.1977, з 03.05.1977 по 24.04.1979, з 22.05.1979 по 08.05.1980, з 30.05.1980 по 10.01.1986, з 22.01.1986 по 17.08.1996, 13.09.1996 по 01.10.1996, з 04.11.1996 по 16.06.1997, з 14.07.1997 по 12.04.1998, з 26.04.1998 по 18.06.1998, з 17.07.1998 по 16.06.1999, з 01.11.2000 по 29.11.2001, з 20.09.2002 по 01.07.2004, з 02.08.2004 по 01.04.2005, з 02.06.2005 по 01.07.2009.

Щодо не зарахування періоду роботи з 29.06.2000 по 23.10.2000 суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Щодо не зарахування періоду отримання допомоги по безробіттю в Ясинуватському міському центрі зайнятості з 28.12.1999 по 224.06.2000 суд зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 містить запис про отримання допомоги по безробіттю Ясинуватському міському центрі зайнятості, отже, це є достатнім підтвердженням права на пенсійне забезпечення.

Крім того, суд також зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Отже суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування періоду з 28.12.1999 по 224.06.2000 та з 29.06.2000 по 23.10.2000 до страхового стажу позивача.

У відповідності до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 №925 Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України, наказу Пенсійного фонду України Про заходи у зв`язку із реорганізацією деяких територіальних органів Фонду від 02.11.2020 №115, проведено реорганізацію територіальних органів Пенсійного фонду України в Донецькій області. Згідно додатку до постанови Кабінету міністрів України від 09.10.2020 №925, Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ().

Щодо строку звернення до суду з позовом, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 123, частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов`язаний додати докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до статі 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Приймаючи до уваги обставини, викладені позивачем на обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку звернення, суд ухвалою суду від 23.10.2021 поновив строк звернення до суду з цим позовом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. відповідно до квитанції від 27.07.2021.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у зазначеному розмірі підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ПФУ в Донецькій області на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () від 13.02.2019 №26 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) від 07.02.2019 №78 про призначення пенсії за віком з зарахуванням до страхового стажу роботи наступні періоди: з 29.07.1976 по 29.09.1976, 10.01.1976 по 25.02.1977, 15.03.1977 по 26.04.1977, з 03.05.1977 по 24.04.1979, з 22.05.1979 по 08.05.1980, з 30.05.1980 по 10.01.1986, з 22.01.1986 по 17.08.1996, 13.09.1996 по 01.10.1996, з 04.11.1996 по 16.06.1997, з 14.07.1997 по 12.04.1998, з 26.04.1998 по 18.06.1998, з 17.07.1998 по 16.06.1999, з 28.12.1999 по 24.06.2000, з 29.06.2000 по 23.10.2000, з 01.11.2000 по 29.11.2001, з 20.09.2002 по 01.07.2004, з 02.08.2004 по 01.04.2005, з 02.06.2005 по 01.07.2009.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 17 листопада 2021 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв