Справа № 140/7052/21
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/7052/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Сільськогосподарське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі - ГУ Держеокадастру у Волинській області, відповідач-1), Луцької міської ради (далі - відповідач-2) про визнання протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Волинській області щодо затвердження проекту землеустрою відведення ОСОБА_1 для ведення одноосібного селянського господарства земельної ділянки загальною площею 2,00 га, кадастровий номер :04:000:0831 за рахунок земель, що перебувають у державній власності, знаходиться в постійному користуванні Сільськогосподарського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра» (далі - СГТОВ «Деметра») і розташована на території Жидичинської ОТГ Луцького (раніше - Ківерцівського) району Волинської області; зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Волинській області затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки шляхом безоплатної передачі у власність для ведення одноосібного селянського господарства, площею 2,00 га, кадастровий номер :04:000:0831 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, знаходиться в постійному користуванні СГТОВ « Деметра » і розташована на території Жидичинської ОТГ Луцького (раніше - Ківерцівського) району Волинської області; у випадку, якщо земельна ділянка площею 2,0 га з кадастровим номером :04:000:0831 на момент розгляду справи вже буде перебувати у власності Луцької територіальної громади - зобов`язати Луцьку міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки шляхом безоплатної передачі у власність для ведення одноосібного селянського господарства, площею 2,00 га, кадастровий номер :04:000:0831 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, знаходяться в постійному користуванні СГТОВ «Деметра» і розташована на території Жидичинської ОТГ Луцького (раніше - Ківерцівського) району Волинської області.

В обґрунтування позову позивач вказав, що у зв`язку з неотриманням у місячний термін відмови ГУ Держгеокадастру у Волинській області за заявою від 14 грудня 2020 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою бажаної для відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він 03 лютого 2020 року надіслав відповідачу повідомлення про розроблення вищевказаного проекту. Волинською регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» Турійського районного виробничого відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:000:0831, що розташована на території Жидичинської об`єднаної територіальної громади (ОТГ) Ківерцівського району Волинської області (біля с.Озерце, Ківерцівського району, Волинської області).

Як зазначив ОСОБА_1 , 25 травня 2020 року він звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Однак ГУ Держгеокадастру у Волинській області, незважаючи на встановлений статтею 122 Земельного кодексу України (ЗК України) двотижневий термін для прийняття рішення, не прийняло жодного із рішень - ні про затвердження проекту землеустрою, ні про відмову у його затвердженні.

Позивач таку бездіяльність вважає протиправною, адже порушено його право на безоплатне отримання вказаної земельної ділянки.

Позивач також вказує, що у зв`язку з процесом передачі земельних ділянко державної у комунальну власність існує ймовірність, що на момент розгляду даної позовної заяви земельна ділянка площею 2,0 га з кадастровим номером :04:000:0831 вже буде перебувати у власності Луцької територіальної громади.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Сільськогосподарське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра» (далі - третя особа, СГТОВ «Деметра»).

У відзиві на позов відповідач-1 позовні вимоги заперечив. В обґрунтування своєї позиції вказав, що позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель, що перебувають у державній власності, яка знаходиться на території Жидичинської ОТГ, біля с.Озерце Ківерцівського району Волинської області у межах норм безоплатної приватизації. Вказана заява зареєстрована в ГУ Держеокадастру у Волинській області 16 грудня 2020 року №Х-12142/0/94-20. До поданих до заяви матеріалів не було подане рішення Жидичинської ОТГ про погодження передачі у власність земельної ділянки, про що позивач у позовній заяві не заперечує.

Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Волинській області листом від 06 січня 2021 року №18-3-0.3-110/2-21 направлено запит до Луцької територіальної громади (Жидичинської ОТГ Ківерцівського району) про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, на підставі якого земельна ділянка може бути передана у власність, для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 , а саме просили перевірити бажане місце розташування земельної ділянки на відповідність затвердженому генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній і землевпорядній документації, розробленій на місцевому рівні, якими обґрунтовуються довгострокові стратегії планування та забудови територій населеного пункту і розвитку відповідної територіальної громади, а також висловити у найкоротший термін, з дня отримання запиту, позицію щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Позивач, не зважаючи на відсутність наказу головного управління, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, на власний розсуд, скористався правом мовчазної згоди та уклав договір на виготовлення проекту землеустрою на вищевказану ділянку.

В подальшому, 31 травня 2021 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, кадастровий номер :04:000:0831, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Жидичинської ОТГ Ківерцівського району Волинської області із земель державної власності та надання земельної ділянки у власність.

За результатами розгляду вказаної заяви листом від 04 червня 2021 року №Х-1877/0-1751/0/95-21 було проінформовано позивача про відсутність повноважень щодо розпорядження бажаною до відведення земельною ділянкою посилаючись на розділ Х перехідних положень Земельного кодексу України, який доповнено пунктом 24 згідно Закону України №1423-ІХ від 28 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин». А тому позивачу рекомендовано звернутися до територіальної громади за місцем розташування земельної ділянки.

Відповідач-1 також звертає увагу, що в процесі розгляду заяви позивача Державним реєстратором міжрайонного управління у Ківерцівському та Рожищенському районах ГУ Держгеокадастру у Волинській області була здійснена перевірка вищезазначеної земельної ділянки. Відповідно до викопіювання з кадастрової карти (плану) від 23 грудня 2020 року за №860/407-20-0-0.221 та інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах :04:000, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіального органу, що є додатком до відповідного викопіювання, зазначено, що бажана земельна ділянка відносилася до державної форми власності та перебуває у користуванні (власності) третіх осіб.

Отже, на думку відповідача-1, ОСОБА_1 правомірно відмовлено у затвердженні документації із землеустрою на підставі поданої ним заяви, а дії ГУ Держгеокадастру у Волинській області відповідають вимогам законодавства, а відтак правомірні та обґрунтовані.

Крім того, звертає увагу, що 27 травня 2021 року набрав чинності Закон України №1423-ІХ від 28 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», в силу вимог якого ділянка, площею 2,0 га з кадастровим номером :04:000:0831 стала комунальною власністю.

Також відповідач-1 вказує, що позовна вимога зобов`язального характеру є дискреційними повноваженнями.

З наведених підстав просив відмовити у задоволені позову.

Луцька міська рада у поданому до суду відзиві вважає, що позовна заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. З посиланням на Закон України №1423-ІХ від 28 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, яким доповнено перехідні положення Земельного кодексу України пунктом 24, вказує, що земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Спірна земельна ділянка відноситься до земель природо-заповідного фонду, які згідно з пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу не переходять у комунальну власність територіальних громад, а також не може бути передана у приватну власність.

Зазначає, що спірна земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0831 входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :04:000:1923 площею 34,2471 га, наданої в постійне користування сільськогосподарського підприємства у формі ТзОВ «Деметра», яка в свою чергу Указом Президента України від 22 лютого 2010 року №203/2010 включена до території Національного природного парку «Цуманська пуща» без вилучення.

Також звертає увагу, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки кадастровий номер :04:000:1923. площею 34.2471 га є Ківерцівська районна державна адміністрація.

З наведених підстав відповідач-2 просив відмовити у задоволені позову.

Третя особа правом на подання пояснень не скористалася.

Інші заяви по суті спору та заяви про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходили.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із заявою від 14 грудня 2020 року (вх.№Х-12142/0/94-20 від 16 грудня 2020 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Жидичинської ОТГ, біля с.Озерце, Ківерцівського району, Волинської області у межах норм безоплатної приватизації. До заяви позивач додав, зокрема, графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, а також нотаріально посвідчену заяву СГТОВ «Деметра» про надання згоди на вилучення із користування частини земельної ділянки для надання у власність ОСОБА_1

03 лютого 2021 року позивач на підставі абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України надіслав на адресу відповідача повідомлення про розроблення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки.

За замовленням позивача Волинською регіональною філією Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» Турійського районного виробничого відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру виготовлено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована: Жидичинська сільська рада Ківерцівського району Волинської області 072188500:04:000.

Земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера :04:000:0831, про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру НВ-021 від 14 травня 2021 року.

25 травня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку (штрихкодовий ідентифікатор 682) до ГУ Держгеокадастру у Волинській області заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером :04:000:0831 для ведення особистого селянського господарства. До заяви позивач додав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Вказану заяву відповідач зареєстрував 31 травня 2021 року №Х-1877/0/94-21.

Як видно із доданих до відзиву на позов документів, ГУ Держгеокадастру у Волинській області від 06 січня 2021 року №18-3-0.3-110/2-21 направлено запит до Луцької територіальної громади (Жидичинської ОТГ Ківерцівського району) про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, на підставі якого земельна ділянка може бути передана у власність, для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 , а саме просили перевірити бажане місце розташування земельної ділянки на відповідність затвердженому генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній і землевпорядній документації, розробленій на місцевому рівні, якими обґрунтовуються довгострокові стратегії планування та забудови територій населеного пункту і розвитку відповідної територіальної громади, а також висловити у найкоротший термін, з дня отримання запиту, позицію щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області листами від 02 червня 2021 року №Х-12142/0-1269/0/952-24 та від 04 червня 2021 року №Х-1877/0-1751/0/95-21 повідомило позивача про відсутність повноважень щодо розпорядження бажаною до відведення земельною ділянкою посилаючись на розділ Х перехідних положень Земельного кодексу України, який доповнено пунктом 24 згідно Закону України №1423-ІХ від 28 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин». А тому позивачу рекомендовано звернутися до територіальної громади за місцем розташування земельної ділянки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (ЗК України) та Законом України від 22 травня 2003року №858-IV «Про землеустрій».

Відповідно до підпункту «б» частини першої статті 81 ЗК України однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна передача із земель державної і комунальної власності.

За змістом частин першої - другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Підпунктом «а» частини третьої статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення селянського господарства в розмірі не більше 2,00 гектара.

Згідно з підпунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

На підставі підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року №308 (у редакції наказу Держгеокадастру від 20 листопада 2020 року 353), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Волинської області.

Наведені вище норми законодавства дають підстави для висновку, що відповідач має виключні повноваження на вирішення питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства та прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Частинами шостою - сьомою статті 118 ЗК України (в редакції чинній на момент подання заяви про надання дозволу на розроблення проект землеустрою) встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою може бути розроблено на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам, чи якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання такий орган не надав дозволу або мотивовану відмову у його наданні.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до ГУ Держгеокадастру у Волинській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та оскільки у місячний строк відповідач не прийняв відповідне рішення, то ОСОБА_1 за принципом мовчазної згоди замовив проект землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки. При цьому позивач письмово повідомив відповідача про замовлення проекту землеустрою.

Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України (в редакції чинній на момент подання заяви про затвердження проекту землеустрою) встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як вже зазначалося судом, 25 травня 2021 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до ГУ Держгеокадастру у Волинській області заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером :04:000:0831 для ведення особистого селянського господарства. До заяви позивач додав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

ГУ Держгеокадастру у Волинській області листом від 04 червня 2021 року №Х-1877/0-1751/0/95-21 повідомило позивача про відсутність повноважень щодо розпорядження бажаною до відведення земельною ділянкою посилаючись на розділ Х перехідних положень Земельного кодексу України, який доповнено пунктом 24 згідно Закону України №1423-ІХ від 28 квітня 2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин». А тому позивачу рекомендовано звернутися до територіальної громади за місцем розташування земельної ділянки.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-IX від 28 квітня 2021 року, який набрав чинності 27 травня 2021 року, розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні, міські ради.

Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади про викуп для суспільних потреб земельних ділянок приватної власності, прийняті до дня набрання чинності цим пунктом, є чинними, а заходи щодо відчуження таких земельних ділянок здійснюються органами, визначеними статтями 8 і 9 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності».

Особи, які отримали дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зазначені у підпункті «е» цього пункту, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. До 1 січня 2023 року зазначені землі та земельні ділянки не можуть бути передані у власність та користування будь-яким іншим особам, крім тих, яким надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (крім передачі їх для розміщення об`єктів, передбачених статтею 15 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності"). У разі якщо до 1 січня 2023 року такі земельні ділянки не передані у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, такі земельні ділянки переходять у комунальну власність територіальної громади села, селища, міста, на території якої вони розташовані.

До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду

Як слідує з матеріалів справи, спірна земельна ділянка відноситься до земель природо-заповідного фонду, які згідно пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України не переходять у комунальну власність територіальних громад. Розпорядження такими землями здійснює держава в особі відповідних органів державної влади.

Так, на підставі державного акту на право постійного користування землею від 07 квітня 2000 року ІІ-ВЛ000058 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельні ділянки кадастровий номер :04:000:0816 площею 277.7529 га та кадастровий номер :04:000:1923 площею 34,2471 га (разом 312 га).

Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вказаних земельних ділянок зареєстровано право постійного користування за СГТОВ «Деметра», яке на даний час не є припиненим.

Указом Президента України від 22 лютого 2010 року №203/2010 «Про створення Ківерцівського Національного природного парку «Цуманська пуща» територію сільськогосподарського підприємства у формі ТзОВ «Деметра» (312 га) включено до території національного природного парку «Цуманська пуща» без вилучення.

13 червня 2016 року Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації на підставі статті 53 Закону України «Про природо-заповідний фонд України» та Указу Президента України від 22 лютого 2010 року №203/2010 СГТОВ «Деметра» видано охоронне зобов`язання на земельну ділянку площею 312 га (тобто земельні ділянки кадастровий номер :04:000:0816 та кадастровий номер :04:000:1923).

Разом з тим згідно з інформацією Публічної кадастрової карти земельну ділянку кадастровий номер :04:000:1923 площею 34,2471 га поділено. На її місці утворено 12 нових земельних ділянок, в тому числі і спірну земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0831, на яку претендує позивач.

Отже, спірна земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0831 входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :04:000:1923 площею 34,2471 га, наданої в постійне користування СГТОВ «Деметра», яка в свою чергу Указом Президента України від 22 лютого 2010 року №203/2010 включена до території Національного природного парку «Цуманська пуща» без вилучення.

Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки кадастровий номер :04:000:1923 площею 34.2471 га є Ківерцівська районна державна адміністрація.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про природо-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.

За змістом статей 43, 44 ЗК України, землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Відповідно до пункту г) частини четвертої статті 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

Отже, земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0831 відноситься до земель природо-заповідного фонду, а тому не може бути передана у приватну власність.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що ГУ Держгеокадастру у Волинській області правомірно не затверджено ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0831 площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Жидичинської ОТГ та надання її у власність, такі дії відповідача відповідають вимогам законодавства, а відтак правомірні та обґрунтовані.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача та залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Сільськогосподарське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк