Справа № 340/2044/21
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 340/2044/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Замкової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А»

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року (суддя Петренко О.С., повний текст рішення складено 01.07.2021) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А»

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110280/2021/000018/2 від 11.02.2021.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ «Агроресурс-А» (Покупець) та іноземною компанією «May Agro Tohumculuk San ve Tic.A.S», Туреччина (Продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт від 26.11.2020 № PS-20/25, предметом якого є насіння соняшнику в асортименті та кількості, відповідно до Додатку № 1 до цього контракту. Умови поставки товаруКропивницький згідно з Інкотермс-2010, загальна вартість контракту 556000,00 дол. США, передоплата 166800,00 дол. США до 20.02.2021, решта до 01.11.2021.

Відповідно до інвойсу від 28.01.2021 № MYI038 позивачем було отримано насіння соняшнику для сівби в асортименті торгівельної марки MAY на суму 131000,00 дол. США, загальна вага 18613,26 кг.

Для здійснення митного оформлення товару декларантом було подано митну декларацію № UA110280/2021/000839 від 08.02.2021.

Митна вартість товару заявлена декларантом за основним методом на підставі Контракту, комерційних пропозицій та інвойсів за кожною партією товару.

Разом МД № UA110280/2021/000839 було подано: інвойс від 28.01.2021 № MYI038; лист від 08.02.2021 б/н щодо цін на продукцію; заяву про надання гарантії від 21.01.2021 № 1 щодо оплати товару; платіжне доручення від 19.01.2021 № 14 на суму 166800,00 дол. США; комерційну пропозицію від 10.11.2020 № PS -20/209, листи ТОВ «Агроресурс-А» та компанії «May Agro Tohumculuk San ve Tic.A.S», які підтверджуються той факт, що позивач є офіційним дистриб`ютором останньої.

Під час митного контролю митний орган дійшов висновку, що надані документи не дають можливість встановити заявлену митну вартість товару, адже лист від 08.02.2021 містить інформацію щодо цін на 4 види гібридів, вартість яких зазначена без комерційних умов постачання. Вказаним листом передбачено надання ТОВ «Агроресурс А» спеціальних цін, але умов надання зазначених цін не наведено. Комерційна пропозиція від 10.11.2020 № PS -20/209 адресного спрямування також не містить інформацію щодо комерційних умов постачання (Інкотермс, обсягів), відповідно до яких сформовано вартість товару.

Рішенням Дніпровської митниці Держмитслужби № UA110000/2021/000018/2 від 11.02.2021 проведено коригування митної вартості товару на підставі ст. 59 Митного кодексу України за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Суд першої інстанції погодився з позицією митного органу, дійшовши висновку, що зі змісту листа компанії «May Agro Tohumculuk San ve Tic.A.S» від 11.02.2021 № PS -21/088 встановлено, що зниження цін на насіння соняшнику застосовано для всіх офіційних дистриб`юторів в Україні. Однак листом від 08.02.2021 б/н було вказано про прийняття рішення щодо погодження спеціальних цін для ТОВ «Агроресурс А».

При цьому суд першої інстанції зазначив, що під час судового розгляду, такі фактори, як підвищення урожайності на 40%, зниження цін світових брендів посівного матеріалу на 30%, не підтверджено документально та належним чином не обґрунтовані, а тому правомірно не взяті митним органом до уваги.

Також суд зауважив, що по товару «насіння» наявні розбіжності у зазначенні ціни товару, що викликає сумнів у достовірності заявленої інформації. Зокрема, в ціні товару у графі 42 вказано 131000 дол. США, тоді як в договорі в якості передплати вказано суму 166800 дол. США.

Крім того суд першої інстанції встановив, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару «насіння соняшнику»/код товару згідно з УКТЗЕД / - 7,037 USD за кг/комерційні умови поставки DAP Кропивницький/. Разом з тим, в ПК «Інспектор» виявлено митні оформлення ТОВ «Агроресурс-А», згідно з якими контрактна вартість товару на ідентичних умовах поставки була вищою, ніж заявлена за МД від 10.02.2021 № UA110280/2021/000839.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків суду першої інстанції та митного органу та правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу

Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 в адміністративній справі № 803/667/17, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд апеляційної інстанції встановив, що поставка товару була здійснена відповідно до умов Контракту від 26.11.2020 № PS-20/25. Під час митного оформлення товарів декларантом було подано платіжний документ на суму 166800,00 дол. США, як то передбачено Контрактом.

При цьому невірним є висновок суду першої інстанції щодо розбіжностей у ціні передоплати, зазначеній у платіжному дорученні та графі 42 МД, адже судом не враховано, що умовами Контракту покупець має обов`язок до визначеного часу здійснити передоплату товару у сталій сумі 166800,00 дол. США.

Також судом першої інстанції залишено без уваги, що за митною декларацією № UA110280/2021/000839 від 08.02.2021 постачалася частина товару на суму 131000,00 дол. США, що відповідає Інвойсу від 28.01.2021 № MYI038 та інформації у декларації країни відправлення від 29.01.2021 № 21160100ЕХ008589.

Необґрунтованими є й висновок суду першої та доводи відповідача, що позивачем раніше було здійснено митне оформлення аналогічного товару, контрактна вартість якого за ідентичними умовами поставки була вищою, ніж заявлена за МД № UA110280/2021/000839, адже матеріали справи належних та допустимих доказів таких тверджень не містять. Висновок суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, опирається лише на поясненнях митного органу.

Натомість судом першої інстанції навіть не надано належної оцінки тій обставині, що митні декларації, на які посилається відповідач як на підставу визначення вартості товару у спірних правовідносинах, датовані 20 березня 2020 року, тобто поставка не може вважатися аналогічною, адже товар є специфічною продукцією, вартість якої залежить від врожайності, ціни закупівлі посадкового матеріалу тощо.

При цьому є незрозумілим посилання суду першої інстанції на ту обставину, що під час судового розгляду справи позивачем не надано належних доказів підвищення урожайності на 40%, зниження цін світових брендів посівного матеріалу на 30%, адже такі документи не впливають на перевірку обґрунтованості заявленої митної вартості товару.

Разом з контрактом позивачем було надано до митного органу комерційну пропозицію щодо придбання товару за відповідною ціною, інвойс, міжнародну ТТН, які дають можливість в повній мірі встановити дійсну вартість товару.

При цьому суд апеляційної інстанції констатує, що митний орган не наділений повноваженнями перевіряти правомірність включення до договору тих чи інших умов та витребовувати додаткові документи, не передбачені договором та законом.

Додатково судом апеляційної інстанції перевірено, що позивачем в повній мірі виконано зобов`язання щодо оплати вартості поставленого товару відповідно до умов Контракту, відповідні документа долучені до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивачем при здійсненні митного оформлення товару було надано всі необхідні та достатні документи, що дають можливість визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що досліджені в судовому засіданні первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.

Крім того митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а також не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року в адміністративній справі № 340/2044/21 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110280/2021/000018/2 від 11.02.2021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроресурс-А» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби судові витрати у розмірі 10925 (десять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 16 листопада 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 16 листопада 2021 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров