Справа № 640/30016/21
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 листопада 2021 року м. Київ №640/30016/21

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Костенко Д.А., ознайомившись із позовною заявою Професійної спілки "Українська незалежна фундація правників" (далі -Профспілка "УНФП") до Міністерства охорони здоров`я України про визнання протиправним і нечинним наказу від 04.10.2021 №2153,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.10.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- нової (виправленої) позовної заяви із зазначенням у ній конкретних відомостей, передбачених п. 10 ч. 5, ч. 7 ст. 160 КАС України, станом на 20.10.2021;

- доказів, які підтверджують зазначені у позовній заяві обставини;

- копії нової (виправленої) позовної заяви з додатками відповідно для кількості учасників справи.

02 листопада 2021р. до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків з доданими до неї новою позовну заяву з додатками та її копією для відповідача.

Позивач зазначив, що внаслідок прийняття оскаржуваного нормативно-правового акта члени Профспілки "УНФП" змушені змінити свою поведінку, щоб не наразитись на ризик безпосередньо потрапити під дію такого нормативно-правового акта. Зміна поведінки полягає у тому, що члени Профспілки "УНФП" не позбавлені можливості та не обмежені в праві, маючи правничу освіту та професію, займатись науковою чи викладацькою діяльністю або займати посаду державного службовця, однак змушені змінити свою поведінку в частині фактичної реалізації вказаних можливостей аби не наразитись на ризик застосування оскаржуваного нормативно-правового акта. Послався на висновки Верховного Суду у постанові від 20.02.2019 №522/3665/17 щодо захисту законного інтересу.

Також позивач зазначив, що відповідно до ст. 19 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" у питаннях колективних інтересів працівників проф-спілки здійснює представництво та захист інтересів працівників незалежно від їх членства у профспілках.

Окремо позивач зазначив, що достатність доказів оцінюється судом на етапі розгляду справи по суті.

Розглянувши заяву позивача, суд встановив, що зазначені в ухвалі суду від 27.10.2021 недоліки позовної заяви позивачем не усунено.

В ухвалі від 27.10.2021 про залишення позовної заяви без руху суд зазначив відповідні процесуальні норми, яким позовна заява не відповідає, і обґрунтування таким висновкам. Суд не вважає за необхідне повторювати наведені мотиви, які є чіткими і зрозумілими.

Особливості цієї справи полягають у специфіці предмета оскарження і особи позивача.

Так, предметом оскарження є нормативно-правовий акт, оскаржити який мають право особи, щодо яких застосовано цей акт, або які належать до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт (п. 10 ч. 5 ст. 160, ч. 2 ст. 264 КАС України).

Позивач, к професійна спілка, відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", абз. 2 п. 2.3 Статуту Профспілки "УНФП", затвердженої з`їздом Профспілки "УНФП" 06.08.2019, та ч. 1 ст. 53 КАС України має право представляти інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на звернення за захистом своїх прав до судових органів.

У заяві про усунення недоліків та у новій позовній заяві не зазначено відомостей про застосування станом на 20.10.2021 до члена (-ів) Профспілки "УНФП" оскаржуваного акта, а також про те, що станом на 20.10.2021 член (-и) Профспілки "УНФП" належить (-ать) до виз-наченого цим актом переліку працівників і перебуває (-ють) у правовідносинах із визначеними органами (підрозділами, закладами), у межах яких до нього (них) буде застосовано цей акт.

Посилання на те, що члени Профспілки "УНФП", зокрема її голова Кравець Р.Ю., який є адвокатом, не позбавлені можливості та не обмежені в праві, маючи правничу освіту та професію, займатися науковою чи викладацькою діяльністю або займати посаду державного службовця, але змушені змінити свою поведінку, аби не наразитись на ризик застосування оскаржуваного нормативно-правового акта, ґрунтуються на припущеннях і не містять фактичних відомостей, які б свідчили про належність Кравця Р.Ю. чи іншого члена Профспілки "УНФП" до визначених в оскаржуваному наказі категорій працівників або про практичну реалізую ними цих намірів і фактичне створення (існування) перешкод у реалізації ними цих намірів.

Щодо посилань на висновки Верховного Суду у постанові від 20.02.2019 №522/3665/17, то суд зауважує на такому: - судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який є: визначеним, а не абстрактним або загальним (в); персоналізованим (суб`єктивним), тобто належати конкретній особі (г); - обставини що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу є: коло осіб, які можуть бути позивачами прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (г); позивач звернувся за захистом інте-ресів інших осіб без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб (д).

Так, позивач не зазначив і не довів відповідними доказами належність конкретного члена Профспілки "УНФП" до кола осіб, на яких поширюється або буде поширено оскаржуваний нормативно-правовий акт, і наявність у такого конкретного члена відповідного визначеного законного інтересу, на захист якого подано цей позов.

Позивач не наділений правом звертатись до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів невизначеного кола осіб.

Натомість зміст позовної заяви стосується абстрактної (загальної) можливості невизначеного кола осіб, які мають правничу освіту і професію, займатись науковою чи викладацькою діяльністю або займати посаду державного службовця.

Недоречним є посилання позивача на ч. 2 ст. 19 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", яка не стосується правових і фактичних підстав, наведених у позовній заяві, у т.ч. щодо захисту прав та інтересів конкретних працівників, які не є членами Профспілки "УНФП", але входять до кола осіб, на яких поширюється чи буде поширюватись оскаржуваний акт.

Також недоречним є посилання позивача на ст. 90 КАС України і те, що достатність доказів суд оцінює під час розгляду справи по суті, адже відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує відповідність її вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку ухвалою суду залишено без руху. Вказані недоліки є суттєвими, оскільки свідчать про відсутність у позивача права на звернення до суду з цим позовом про оскарження нормативно-правового акта.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, судом встановлено наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Недоречним є твердження позивача про порушення судом права на доступ до суду, яке, по перше не стосується питання відкриття провадження у справі, а по друге, оскільки повернення позовної заяви у випадках, визначених законом, не є порушенням права на доступ до суду. Позивач вправі звернутись до суду повторно у разі, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт буде застосовано члена (-ів) Профспілки "УНФП" або її член (-и) належатиме до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, суддя

у х в а л и в:

Повернути позовну заяву позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, визначеному ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 15-ти днів з дня її підписання.

Суддя Д.А. Костенко