Справа № 500/5835/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5835/21

17 листопада 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якій просив:

визнати протиправним дії службових осіб Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільські області, викладені в протоколі/розпорядженні щодо призначенні та перерахунку пенсії від 27.07.2021 та у відповіді Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області за №4931-5006/п-02/8-1900/21 від 20.08.2021 щодо не проведення перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.86 Закону України "Про прокуратуру";

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років в розмірі 60% від суми місячного заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії на підставі довідки Тернопільської обласної прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 27.07.2021 №21-107-21, починаючи з 01.04.2021 відповідно до вимог ч.12 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VІІ з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач отримує пенсію, призначену на підставі рішення Заліщицького районного суду від 21.12.2017, яким зобов`язано Чортківське об`єднане управління Пенсійного Фонду в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 з дня звернення з відповідною заявою від 28.09.2017 та виплачувати на підставі довідки прокуратури Тернопільської області від 28.09.2017 пенсію за вислугу років в розмірі 60 % від місячного заробітку відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ) без обмежень її граничного розміру з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці за останні 60 календарних місяці роботи. Тернопільська обласна прокуратура 27.07.2021 видала позивачу довідку №21-107-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсій станом на 15.03.2021, що становить 66378,66 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки. Однак відповідач протиправно став виплачувати пенсію у розмірі 4746,51 грн. внаслідок застосування Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На переконання позивача, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому до розміру його пенсії не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії при перерахунку пенсії.

Позивач вважає вказані дії відповідача щодо здійснення такого перерахунку протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 17.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 11.10.2021 подано до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачу з 28.09.2017 на виконання рішення Заліщицького районного суду призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону №1697-VІІ в розмірі 60% суми місячного заробітку. 22.07.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області отримано заяву позивача про перерахунок пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 21.07.2021 №21-107-21, виданою Тернопільською обласною прокуратурою. Листом від 20.08.2021 за №4931-5006/Л-02/8-1900/21 позивача повідомлено про проведення перерахунку пенсії в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати (66378,66 грн.), а також про те, що оскільки позивач працює на посаді прокурора виплата пенсії здійснюється в розмірі, визначеному Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Заліщицького районного суду від 21.12.2017 у справі №597/1235/17, яке набрало законної сили 08.02.2018, зобов`язано Чортківське об`єднане управління Пенсійного Фонду в Тернопільській області призначити з дня звернення з відповідною заявою від 28.09.2017 та виплачувати ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Тернопільської області від 28.09.2017 пенсію за вислугу років в розмірі 60 % від місячного заробітку відповідно до ст.86 Закону №1697-VІІ без обмежень її граничного розміру з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці за останні 60 календарних місяці роботи (а.с.18-23).

Після призначення пенсії 28.09.2017 та на час виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 продовжує працювати в органах прокуратури.

Тернопільська обласна прокуратура 21.07.2021 видала позивачу довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій №21-107-21 (а.с.15). Довідка видана відповідно до Закону №1697-VІІ про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 15.03.2021 за відповідною (прирівняною) посадою начальника відділу місцевої прокуратури і становить 66378,66 грн.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перерахунок його пенсії, з урахуванням вказаної довідки, без обмеження її максимального розміру (а.с.12-13).

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №52 від 28.07.2021 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.04.2021 та визначено розмір пенсії в сумі 4746,51 грн. (а.с.10).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 20.08.2021 за №4931-5006/Л-02/8-1900/21 позивача повідомлено про проведення перерахунку пенсії в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати (66378,66 грн.), а також про те, що оскільки позивач працює на посаді прокурора виплата пенсії здійснюється в розмірі, визначеному Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.14).

Вважаючи такі дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд виходить з наступного.

Умови пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури до 15.07.2015 визначалися ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Згідно із ч.13 вказаної ст. Закону №1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч.18 ст.50-1 Закону №1789-XII).

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, ч.18 ст.50-1 Закону №1789-XII викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01.01.2015 делегував Кабінету Міністрів України.

В подальшому 15.07.2015 набрав чинності Закон №1697-VІІ, згідно з пп.1 п.3 розділу XII "Прикінцевих положень" якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон №1789-XII, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

За ч.12 ст.86 Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Рішенням від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Означеним Рішенням від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У вказаному рішенні Конституційним Судом України встановлено такий порядок виконання цього рішення :

- ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- ч.20 ст.86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції :

"Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Таким чином, з 13.12.2019 відновлена дія ч.20 ст.86 Закону №1697-VII в редакції Закону, що була чинною з 15.07.2015 до 20.01.2018, і певні категорії працівників органів прокуратури з 13.12.2019 набули права на проведення перерахунку їх пенсій, призначених в порядку та умовах Закону №1697-VII.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 (далі - Закон № 2148-VIII) (застосовується з 01.01.2017) розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV доповнений п.13-1 і 13-2 наступного змісту:

"13-1. З 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Виплата працюючим пенсіонерам у період роботи на інших посадах пенсій, призначених на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", з 1 жовтня 2017 року поновлюється у розмірах, що були встановлені відповідними законами.

13-2. Максимальний розмір пенсії, призначеної на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.02.2016 №174-VIII (далі - Закон №174-VIII) внесено зміни в ч.15 ст.86 Закону №1697-VII та передбачено, що у період роботи з 01.01.2017 по 31.12.2017, особам (крім інвалідів І та II групи, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисті"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, які займають посади державної служби, визначені Законом України "Про державну службу", а також працюють на посадах та на умовах, передбачених Законом України "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

Таким чином, законодавцем з 01.10.2017 поновлено виплату пенсій пенсіонерам, пенсія яким призначена після 01.10.2011 у відповідності до Закону №1697-VІІ і які продовжують працювати на посадах та на умовах, передбачених Законом №1697-VІІ. При цьому визначено, що пенсіонерам, які продовжують працювати на посадах та на умовах, передбачених Законом №1697-VІІ, виплата пенсії здійснюється у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На час звернення позивача до суду з цим позовом норми п.13-1, 13-2 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону №1058-IV та ч.15 ст.86 Закону №1697-VII не скасовані та в установленому законом порядку не визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Отже означені норми підлягають застосуванню.

У Рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, у випадку перерахунку призначеної пенсії працівникам органів прокуратури, таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може бути реалізоване на підставі закону, який втратив чинність.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 по справі № 640/1744/20 прийшов до висновку, що право на перерахунок призначеної пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку (звернення особи у встановленому порядку до відповідного суб`єкта владних повноважень). При цьому не має значення з настанням якої обставини позивач пов`язує право на перерахунок пенсії, оскільки як було зазначено судом вище, перерахунок призначеної пенсії працівникам органів прокуратури може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив чинність.

Таким чином, встановлені судом обставини та наведені законодавчі норми свідчать про те, що права на перерахунок пенсії на підставі положень Закону №1697-VІІ, з огляду на те, що позивач продовжує працювати в органах прокуратури, є обмежене, оскільки чинним законодавством не передбачена виплата пенсії на умовах, передбачених Законом №1697-VІІ, особам які одночасно продовжують працювати на посадах, передбачених цим Законом.

На переконання суду, виплата пенсії повинна здійснюватися позивачу у розмірі, обчисленому згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до його звільнення з відповідної посади.

За сукупністю встановлених обставин, суд приходить до висновку про підставність виплати позивачу пенсії у розмірі, розрахованому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та визнає такі дії правомірними, що відповідають вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і довів правомірність оскаржуваних рішення, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Мандзій О.П.