Справа № 460/5922/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 460/5922/21 пров. № А/857/19443/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання Рибачука А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року (суддя Гудима Н.С., м. Рівне) про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області до Управління Держпраці у Рівненській області про скасування акта перевірки,-

ВСТАНОВИВ:

Рівненський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Рівненської області у травні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Рівненській області, у якому просив скасувати акт перевірки №220а/15-01 від 06.04.2021 та припис про усунення порушень законодавства про працю №220п/15-01/220а від 06.04.2021.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа про сплату судового збору у розмірі 2270 грн.

18.06.2021 на адресу суду першої інстанції надійшла заява позивача, у якій останній повідомив, що є бюджетною установою та не може здійснити доплату судового збору, а тому змінює позовні вимоги, а саме: просить скасувати акт перевірки Управління Держпраці у Рівненській області №220а/15-01 від 06.04.2021.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №460/5922/21 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області до Управління Держпраці у Рівненській області про скасування акта перевірки №220а/15-01 від 06.04.2021.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, її оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та зобов`язати Рівненський окружний адміністративний суд розглянути адміністративний позов Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області до Управління Держпраці у Рівненській області. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, невірно визначив кількість позовних вимог, за подання яких необхідно сплатити судовий збір. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, що підтверджується також висновками суду в оскаржуваній ухвалі. Таким чином, суд першої інстанції неправомірно зобов`язав позивача доплатити судовий збір за другу позовну вимогу, що в подальшому зумовило те, що позивач був змушений змінити позовні вимоги.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

15.11.2021 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке обгрунтовано тим, що електронна адреса Управління Держпраці у Рівненській області заблокована, у зв`язку з чим відповідачем не було отримано копій процесуальних документів, ухвал та повістки по даній справі.

Колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки на підтвердження обставин, наведених в клопотанні, відповідачем не було подано жодних доказів. Крім того, зі змісту клопотання про відкладення розгляду справи вбачається, що Управлінню Держпраці у Рівненській області було відомо про розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір про скасування акта перевірки не може бути розглянутий і вирішений в порядку адміністративного судочинства, оскільки обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає його змісту, безпосередньо не впливає на обсяг прав та обов`язків позивача (не виступає підставою для їх виникнення, зміни чи припинення) та не відповідає визначеним законом правовим способом захисту порушеного права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, на підставі системного аналізу вказаних вище положень КАС України можна дійти висновку, що юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. При цьому, обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати характер спірних правовідносин, а також суть права або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Як вбачається з матеріалів справи (позовної заяви та заяви про зменшення позовних вимог) позивач просить скасувати акт перевірки Управління Держпраці у Рівненській області №220а/15-01 від 06.04.2021.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта (в даному випадку, припису). Тобто, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі № 826/4/16 та від 23 вересня 2020 року у справі № 640/2911/19.

З огляду на вказане, а також враховуючи правову природу акта, складеного за наслідками здійсненого уповноваженими особами Управління Держпраці в Рівненській області заходу державного нагляду (контролю), колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що акт перевірки не є правовим актом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, та відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні норм КАС України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спір про скасування акта перевірки не може бути розглянутий і вирішений в порядку адміністративного судочинства, оскільки обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає його змісту, безпосередньо не впливає на обсяг прав та обов`язків позивача (не виступає підставою для їх виникнення, зміни чи припинення) та не відповідає визначеним законом правовим способом захисту порушеного права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно зобов`язав в ухвалі про залишення позовної заяви без руху доплатити судовий збір за подання позову з двома вимогами немайнового характеру, що в подальшому зумовило подання позивачем заяви про зменшення позовних вимог, апеляційний суд вважає необґрунтованими та до уваги не бере з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зі змісту ч. 1 ст. 47 КАС України вбачається, що зміна предмету або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог залежить виключно від волевиявлення позивача, тому ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 про залишення позовної заяви без руху не може вважати такою, що зумовила подання позивачем заяви про зменшення позовних вимог.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що при поданні позовної заяви позивачем було заявлено дві вимоги немайнового характеру: 1) скасування акта перевірки №220а/15-01 від 06.04.2021; 2) скасування припису про усунення порушень законодавства про працю №220п/15-01/220а від 06.04.2021. Подальший висновок суду першої інстанції про те, що позовна вимога про скасування акта перевірки №220а/15-01 від 06.04.2021 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, не свідчить, що при поданні позовної заяви позивач не повинен був сплачувати судовий збір, як за дві вимоги немайнового характеру.

Крім того, аналізуючи положення ч. 1 ст. 47 КАС України можна дійти висновку, що позивач не є обмежений у виборі позовних вимог, від яких може відмовитися чи змінити. Частина 1 ст. 47 КАС України лише встановлює обмеження щодо строку подання відповідної заяви.

Натомість, у цій справі позивач відмовився від позовної вимоги про скасування припису про усунення порушень законодавства про працю №220п/15-01/220а від 06.04.2021, залишивши для судового розгляду позовну вимогу про скасування акта перевірки №220а/15-01 від 06.04.2021 яка, як встановлено вище, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі №460/5922/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 17 листопада 2021 року