Справа № 540/5862/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/5862/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Войтович І.І., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, Відділу агропромислового розвитку та житлово-комунального господарства Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Позивач, через свого представника адвоката Охлопкова Івана Олександровича звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Відділу агропромислового розвитку та житлово-комунального господарства Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області від 28.12.2019 №40-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити на посаді провідного спеціаліста відділу агропромислового розвитку та житлово-комунального господарства Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області;

- зобов`язати Скадовську районну державну адміністрацію Херсонської області нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день прийняття рішення.

Ухвалою суду від 06.10.2021 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із невідповідністю останньої положенням ч. 6 ст. 161 КАС України, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду шляхом обґрунтування та зазначення інших підстав для поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою, які вказуватимуть на факт наявності обставин, які не залежали від волевиявлення позивача і створювали перешкоди для звернення до суду у встановлений законодавством строк на протязі усього часу з дати виникнення спірних правовідносин.

Ухвала суду надіслана представнику позивача адвокату Охлопкову І.О. через засіб електронного поштового зв`язку на адресу зазначену останнім - ІНФОРМАЦІЯ_1. Судом отримано підтвердження адвоката Охлопкова І.О. про отримання ухвали суду від 06.10.2021 за вказаною адресою електронної пошти 02.11.2021.

12.11.2021 судом отримано від представника позивача Охлопкова І.О. на виконання вимог ухвали суду від 06.10.2021 заяву про поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

В даній заяві представник позивача вказав, що 30.08.2019 ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу за контрактом до Збройних Сил України та бере участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, яку проходить до цього часу, що підтверджується дублікатом військового квитка серії НОМЕР_1 та посвідченням учасника бойових дій на підставі п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» серії УБД № 215698. Посилаючись на ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-ХІІ, рішення Ради національної безпеки та оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01.03.2014, яке введене в дію Указом Президента України від 02.03.2014 № 189/2014, Закон України від 17.03.2014 № 1126-VІІ яким затверджено Указ Президента України від 17.03.2014 №303 щодо оголошення проведення частково мобілізації, Укази про часткову мобілізацію, які були затверджені законами України від 06.05.2014 № 1240-VІІ, 22.07.2014 № 1595-VІІ, 15.01.2015 № 113-VІІ та, крім іншого, встановлювали строки проведення мобілізації, пункту 5 Указу Президента України від 14.01.2015 № 15 «Про часткову мобілізацію», також положення Закону України від 15.01.2015 № 116-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби та питань соціального захисту громадян України, які проходять військову службу під час особливого періоду», Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Закон України "Про оборону України, вважає, що наявний особливий період в Україні та участь ОСОБА_1 у забезпеченні проведення антитерористичної операції, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є поважною причиною пропуску строку звернення з вказаним позовом.

Також, вказує на те, що перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, відповідно до пункту 5 частини першої статті 236 КАС України є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі та посилаючись на ч. 10 ст. 120 КАС України та правову позицію викладену Верховним Судом у постанові від 02.08.2019 у справі № 120/861/19-а зазначає, що зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі, просить суд поновити строк звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, позивач та його представник обґрунтовують пропуск строку звернення до суду з вказаним позовом наявністю в Україні особливого періоду, проходження ОСОБА_1 військової служби, у забезпеченні проведення антитерористичної операції, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, вважає що є підстави для зупинення судом перебігу процесуальних строків у цій справі.

Виходячи з вищевикладеного та встановленого суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 06.10.2021 було встановлено невідповідність позовної заяви вимогам ч. 6 ст. 161 КАС України, відсутності належного обґрунтування підстав пропуску строку звернення до суду визначеного ст. 122 КАС україни, запроновано вказати інші підстави для поновлення строку, які вказуватимуть на факт наявності обставин, які не залежали від волевиявлення позивача і створювали перешкоди для звернення до суду у встановлений законодавством строк на протязі усього часу з дати виникнення спірних правовідносин.

Тобто, позивач до позовної заяви 30.09.2021 подавав заяву про поновлення строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами, але дані обґрунтування були визнані судом не поважними та недостатніми для визнання поважності причин пропуску строку звернення до суду та поновлення останнього.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом з тим, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

За ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зокрема, ч. 5 зазначеної статті визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів, та, безпосередньо, триваюча пасивна поведінка особи не може свідчити про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів, використати своє право на звернення до суду за захистом у визначений процесуальним законодавством строк.

Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є правовідносини, які виникли під час проходження позивачем публічної служби, у зв`язку із чим, на них розповсюджується місячний строк звернення до суду та позивач, звертаючись до суду з позовом 30.09.2021 оспорює наказ про звільнення з державної служби датований ще 28.12.2019.

Згідно наявного в матеріалах справи наказу про звільнення Відділу агропромислового розвитку та житлово-комунального господарства Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області від 28.12.2019 №40-К, вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений з даним наказом під підпис. Таким чином, позивач з 28.12.2019 знав про порушені права та інтереси.

Відповідно, враховуючи положення ст. 122 КАС України, саме з 28.12.2019 для позивача розпочинається перебіг строку для звернення до суду за захистом порушеного права щодо незаконного звільнення із займаної посади, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на посаді. Але позивач звернувся до суду з даним позовом лише 30.09.2021 та в першій заяві про визнання поважними причини пропуску строку для звернення до суду з позовом та поновлення строку звернення обґрунтовував наявністю карантинних обмежень, що були зумовлені впровадженням карантину на території України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) та короновірусом SARS-CoV-2, в другій заяві від 12.11.2021 зазначає причинами пропуску строку звернення до суду з даним позовом наявності в Україні такого стану, як особливий періоду, проходження ОСОБА_1 військової служби, забезпечення ним проведення антитерористичної операції, захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наявності підстав для зупинення судом перебігу процесуальних строків у цій справі.

Виходячи з наявних в матеріалах справи документів, наданих позивачем заяв про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, суд вважає, що позивачем не надано до суду належного обґрунтування та жодного доказу на підтвердження вказаних ним тверджень у поданих 30.09.2021 та 15.11.2021 заявах про поновлення строку, щодо обставин які об`єктивно унеможливили звернення ОСОБА_1 до суду раніше, у зв`язку з чим, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Суд зауважує, що перебування позивача на військовій службі ніяким чином не обмежує його у праві знати свої права та захищати порушені суб`єктом владних повноважень права та інтереси, зокрема право на працю та від незаконного звільнення. Але правом на захист останній не може зловживати, ігноруючи норми діючого процесуального законодавства, які надають можливість своєчасно врегулювати спірні правовідносини.

Застосовуючи також висновки рішення Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03.04.2008, §41) щодо "… Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.", суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду, відповідно, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, що обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій, у зв`язку з чим, у разі пропущення строку звернення до суду належить належним чином обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Відповідно, поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути обґрунтовано та враховано судом у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищезазначене та встановлене, дослідивши заяву про поновлення строку звернення, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки зазначені позивачем підстави не підтверджують наявність обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій на протязі усього часу від дати ознайомлення ним із наказом про звільнення (28.12.2019) та настання спірних правовідносин до часу звернення до суду.

Таким чином, недоліки позовної заяви позивачем належним чином не усунуто.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Також суд роз`яснює позивачеві та представнику позивача, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, Відділу агропромислового розвитку та житлово-комунального господарства Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються до апеляційного суду або до відповідного суду, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя І.І. Войтович