Справа № 380/19170/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ
16 листопада 2021 року м. Львів
Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ФАХ» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Львівській області Кривонос В.Л. по складанню Акта про неможливість проведення заходу державного контролю № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441 від 17 червня 2021 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС від 24 вересня 2021 року Головного управління Держпраці у Львівській області.
Отже, на думку представника позивача, до закінчення розгляду цієї справи по суті та набрання законної сили рішенням суду існує висока ймовірність фактичного стягнення з позивача у примусовому порядку коштів та/або майна на суму штрафу, зазначену в оскаржуваній постанові, яка є значною. За наведених обставин, зважаючи на значну суму штрафних санкцій, що застосовані до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ФАХ», враховуючи те, що оскаржувана постанова є виконавчим документом, а її оскарження не зупиняє виконання, представник позивача уважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь, зокрема, у зв`язку з можливим зверненням стягнення на майно та кошти позивача. Крім того, позивач буде вимушений подати значну кількість інших позовів, наприклад, про скасування рішень державного виконавця, про стягнення з бюджету безпідставно сплачених коштів, тощо, а це у свою чергу призведе до значних витрат коштів та часу як учасників справи, так і державних установ, пов`язаних із судовим розглядом декількох справ. У свою чергу, вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб. Наголошує, що вжиття заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин жодним чином не є вирішенням спору по суті; у разі відмови в задоволенні позову оскаржувана постанова буде виконана позивачем у визначеному законом порядку.
Представник позивача підсумовує, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спірному випадку є очевидною, доцільною та співмірною. Просить суд зупинити дію постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС від 24 вересня 2021 року Головного управління Держпраці у Львівській області до вирішення справи по суті й набрання законної сили рішенням суду у справі.
Вирішуючи заяву представника позивача про забезпечення позову, суд враховує наступне.
Згідно з частинами першою-третьою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Частинами четвертою шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Системний аналіз наведених норм вказує, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Предметом оскарження у цій справі є, зокрема, постанова Головного управління Держпраці у Львівській області № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС від 24 вересня 2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача вказує, що оскаржувана постанова про накладення штрафу пред`явлена відповідачем до виконання, з огляду на що існує висока ймовірність фактичного стягнення з позивача у примусовому порядку коштів та/або майна на суму штрафу, зазначену в оскаржуваній постанові, яка є значною. В той же час невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь, зокрема, у зв`язку з можливим зверненням стягнення на майно та кошти позивача. Крім того, позивач буде вимушений подати значну кількість інших позовів, наприклад, про скасування рішень державного виконавця, про стягнення з бюджету безпідставно сплачених коштів, тощо, а це у свою чергу призведе до значних витрат коштів та часу як учасників справи, так і державних установ, пов`язаних із судовим розглядом декількох справ.
За таких обставин, представник позивача, обираючи захід забезпечення позову відповідно до вимог статті 151 КАС України, просить суд зупинити дію постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС від 24 вересня 2021 року Головного управління Держпраці у Львівській області до вирішення справи по суті й набрання законної сили рішенням суду у справі.
Втім, суд критично оцінює обраний позивачем захід забезпечення позову, зважаючи на таке.
Відповідно до пункту 9 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.
Згідно з абзацом 4 пункту 11 цього ж Порядку не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).
З вищенаведеного слідує, що позивач у добровільному порядку не сплатив суму штрафу, яка зазначена в оскаржуваній постанові Головного управління Держпраці у Львівській області від 24 вересня 2021 року ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС, і така пред`явлена для примусового виконання у відповідний орган державної виконавчої служби та на підставі якої державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Відтак ця спірна постанова вступила в дію відповідно до абзацу 5 пункту 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, оскільки пред`явлена до примусового виконання.
Зважаючи на наведене, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС від 24 вересня 2021 року Головного управління Держпраці у Львівській області до вирішення справи по суті й набрання законної сили рішенням суду у справі.
В той же час, суд вбачає наявність правових підстав для застосування заходів забезпечення позову згідно поданої представником позивача заяви, у спосіб зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Львівській області від 24 вересня 2021 року ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС у виконавчому провадженні № 67383926, з огляду на таке.
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені, і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх належатиме відновити шляхом вчинення певних дій.
Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Пунктом 2 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
За змістом пункту 5 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому суд відзначає, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови не скасовує її чинності, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.
Враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин, з метою забезпечення збалансованості інтересів обох сторін у справі, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, суд доходить висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву представника позивача від 12 листопада 2021 року про забезпечення позову задовольнити частково.
Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ФАХ» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови у спосіб:
В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Повний текст ухвали складено 16 листопада 2021 року.

Суддя Клименко О.М.