Справа № 540/5631/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/5631/21

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Кукульник Я.В.,

за участю:

представника позивача - Гостєва А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Логістік" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.09.2021 року № 301123,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Логістік" звернулося до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 301123 від 14.09.2021 року, якою на товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Логістік" накладено адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 гривень;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що отримав постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 301123 від 14.09.2021 року, винесену Південним міжрегіональним управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті, якою притягнуто позивача до відповідальності за порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та накладено штраф у розмірі 8500,00 гривень.

Вважає вказану постанову незаконною та винесеною із неповним з`ясуванням всіх обставин справи, що є підставою для її скасування, враховуючи наступне.

25.07.2021 року інспектором відповідача було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 291855, в якому зазначено про вчинення ТОВ "Агропродукт, ЛТД" порушення транспортного законодавства.

У вказаному акті зазначено про те, що 25.07.2021 року була проведена перевірка транспортного засобу, а саме авто, марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами якої виявлено, що згідно ТТН №5266856 було здійснено перевезення вантажу, з перевищенням вагових обмежень, а саме, перевищення вагових норм від 5 до 10% та вчинено порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1. абз. 14 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Згідно акту № 0063892 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки № 0075802 про результати здійснення габаритно-вагового контролю вбачається, що посадовою особою відповідача була здійснена перевірка суб`єкта господарювання - ТОВ "Агропродукт, ЛТД" та транспортних засобів авто, марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп, марки LANGENDORF, модель SKA 24-28, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було встановлено, нібито, перевищення ваговим норм на строєну ось транспортного засобу, згідно п. 22.5 ПДР, замість допустимих 22 тон, було встановлено 23,43 тони.

Відповідно до ч.1. абз. 14 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених

законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Проаналізувавши вищенаведені норми, що регулюють відповідальність за порушення транспортного законодавства та норм, можна дійти однозначного висновку про те, що суб`єктом відповідного правопорушення є саме автомобільний перевізник, а не власник чи будь-яка інша особа.

В той же час, всупереч наведеним нормам чинного законодавства, докази на підставі яких було притягнуто позивача до відповідальності є неналежними не допустимими та невірно оформленими, зокрема:

1. Акт перевищення та довідка не містять будь-яких посилань на суб`єкта господарювання - перевізника ТОВ "Агропродукт Логістік", а зазначається інше підприємство - ТОВ "Агропродукт. ЛТД".

2. В акті перевірки зазначено, що суб`єктом господарювання, який перевірявся є ТОВ "Агропродукт, ЛТД", хоча в цьому ж акті є посилання на ТТН, де автомобільним перевізником визначено ТОВ "Агропродукт Логістік". Крім того, в такому акті вказано, що перевірялось лише авто, марки DAF, без відповідного напівпричепу, що означає відсутність будь-яких порушень вагових параметрів, оскільки згідно акту перевищень та довідці, строєна вісь знаходиться саме під напівпричепом.

3. Згідно розрахунку плати за проїзд до акту перевищення платником визначено "Агропродукт, ЛТД", тобто, іншу юридичну особу.

4. В спірній постанові зазначено ТОВ "Агропродукт - Логістік", що не має жодного відношення до позивача - ТОВ "Агропродукт Логістік" та підтверджується копією витягу із ЄДРПОУ.

Чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Враховуючи зазначене, заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Таким чином, з огляду на неможливість на законодавчому рівні отримання особою дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, на особу не може бути накладений штраф відповідно до абз. 14 ч. 1 ст.60 Закону № 2344-ІІІ за відсутність такого дозволу.

Крім того, в жодному документі складеному посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відсутні будь-які відомості про вимірювальний прилад, а також документи які підтверджують здійснення повірки (метрологічної атестації) контрольно-вимірювального обладнання та пунктів габаритно-вагового контролю, а також докази, які підтверджують клеймуванням (пломбуванням) та видачу відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідачем в жодному документі про встановлення порушення не відображені зазначені обставини, не надано доказів відповідності, повірки контрольно-вимірювального обладнання, постанова підлягає скасуванню, оскільки відсутність обґрунтованості перевищення вантажних норм означає відсутність самої події правопорушення.

Ухвалою від 29.09.2021 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 12.11.2021 року.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Ухвалою відповідачу роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі.

Заслухавши представника позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

25.07.2021 року інспектором Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведена перевірка транспортного засобу - авто марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 291855.

Перевіркою встановлено порушення, а саме перевезення вантажу згідно ТТН № 5266856 з перевищенням вагових обмежень, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Згідно акту № 0063892 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки № 0075802 про результати здійснення габаритно-вагового контролю посадовою особою відповідача здійснена перевірка суб`єкта господарювання - ТОВ "Агропродукт, ЛТД" та транспортних засобів - авто, марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп, марки LANGENDORF, модель SKA 24-28, реєстраційний номер НОМЕР_2 та встановлено перевищення ваговим норм на строєну ось транспортного засобу, згідно п. 22.5 ПДР, замість допустимих 22 тонн, встановлено 23,43 тонни.

Акт № 291855 від 25.07.2021 року став підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови № 301123 від 14.09.2021 року, відповідно до якої до ТОВ "Агропродукт-Логістік" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 8500,00 грн.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Приписами ч. 1 ст. 2 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 р. № 2344-III визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень..

Згідно ст.29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. № 3353-XII до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 103 (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п.2, 17 п.5 Положення № 103).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п.8 Положення № 103).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі-Порядок 1567).

Відповідно до п.4 Порядку 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначається Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок № 879).

Положеннями пункту 2 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Відповідно до п.3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Таким чином, Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки як територіальний орган Укртрансбезпеки наділений повноваженнями щодо здійснення, зокрема, габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування в порядку та у спосіб, передбачені Законом.

Відповідно до положень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідно до якої до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому передумовою для настання відповідальності є встановлення самого факту правопорушення, що здійснюється у спосіб, передбачений Порядком №879 та Порядком №1567.

Відповідно до п.п.20, 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Як вже зазначалось судом, службовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт № 291855 від 25.07. 2021, в якому зафіксовано порушення п.22-5 ПДР, що полягає у порушенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідно до положень п.2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

При цьому, пунктами 12, 13, 16, 18 Порядку №879 встановлено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Отже, результати габаритно-вагового контролю створюють юридичні наслідки для перевізника тільки у випадку, якщо зазначений вид контролю здійснений справними, пройшовшими періодичну повірку (метрологічну атестація) засобами контролю, результати якого оформлюються довідкою про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення, яка видається водієві.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.7 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" методики вимірювань у сфері законодавчо регульованої метрології, що є обов`язковими до застосування, визначаються в нормативно-правових актах або в нормативних документах, на які є відповідні посилання в нормативно-правових актах.

Повноваження центральних органів виконавчої влади, інших державних органів уповноважувати підприємства та організації, їх відокремлені підрозділи та фізичних осіб - підприємців на проведення певних вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології визначаються законом.

Положеннями ст.8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість накладення такого штрафу, наявність порушення позивачем вимог законодавства, за яке його притягнуто до відповідальності, дотримання процедури проведення перевірки, тощо.

В даному випадку, доказів здійснення вагового контролю справними, які пройшли періодичну повірку (метрологічну атестація) засобами контролю відповідачем до суду не надано.

Отже, належні та допустимі докази обставин, за які до позивача застосовано відповідальність передбачену абз. 14 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", в матеріалах справи відсутні.

Крім того, судом встановлено , що згідно товарно-транспортної накладної №15266 від 25.07.2021 року транспортні засоби здійснювали перевезення подільного вантажу - пшениці насипом. Вид відповідного вантажу зазначений у акті № 0063892 про перевищення про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 25.07.2021 року.

За приписами ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух" від30 червня 1993 року №3353-ХІІ (далі Закон - № 3353-ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічно ч.3 ст.48 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п.22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08 вересня 2005 року №2862-IV (далі Закон №2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2.6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Таким чином, правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними:

- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;

- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.

В свою чергу, абз.14 ст.60 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаної норми абз. 14 ст.60 Закону №2344-ІІІ дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за вказаною нормою необхідним є встановлення факту перевезення вантажу без відповідного дозволу.

Головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Унаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Таким чином, з огляду на неможливість на законодавчому рівні отримання особою дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, на особу не може бути накладений штраф відповідно до абз. 14 ст.60 Закону № 2344-ІІІ за відсутність такого дозволу.

У такому випадку до перевізника має бути застосована відповідальність у вигляді нарахування посадовою особою Укртрансбезпеки плати за проїзд, відповідно до п.31-1 Порядку №879.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року №814/1460/16.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши вищенаведені норми законодавства та обставини справи, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає критеріям, встановленим ст.2 КАС України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд зауважує, що частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення та фактично визнав позовні вимоги.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про те, що відповідачем протиправно прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 301123 від 14.09.2021 року, відповідно до якої ТОВ "Агропродукт Логістік" притягнуто до відповідальності та накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 8500 грн., згідно з абз. 14 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням статті 139 КАС України суд стягує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в Херсонській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.09.2021 року № 301123, якою на товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Логістік" накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 8500,00 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродукт Логістік" (, вул. Гошкевича, буд 12, м. Херсон, 73003) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, пр. Перемоги, 14, м. Київ, 03135) судовий збір у 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18 листопада 2021 р.

Суддя С.О. Варняк

кат. 113070200