Справа № 200/10231/21
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 р. Справа№200/10231/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), відповідно до якого просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії позивачу з 01.01.2016 року;

- зобов`язати відповідача поновити позивачу нарахування та виплату пенсії з 01.01.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є пенсіонером та перебуває на обліку у відповідача, як внутрішньо переміщена особа та отримувач пенсії по інвалідності третьої групи внаслідок трудового каліцтва.

Позивач зазначає, що без повідомлення причини та прийняття відповідного рішення йому відповідачем було припинено виплату пенсії.

Вказує, що представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській з вимогою виплатити заборгованість з пенсії, але відповідач проігнорував адвокатський запит та надав листа, яким його повідомлено, що з 01.01.2016 року позивачу було призупинено виплату пенсії у зв`язку із закінченням строку виплати пенсії, дата встановлення інвалідності з 21.12.2009 року по 31.12.2015 року.

Крім того, позивач зазначив, що до суду надано довідку до акта огляду МСЕК від 07.12.2020 року серії 16ААА № 117506 та довідку серії 16ААА № 042813 відповідно до якої йому безстроково встановлено третю групу інвалідності, яка видана на тимчасово непідконтрольній Україні території (м. Донецьк).

Позивач вказує, що відповідно до практики Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки», згідно яких, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Враховуючи викладене, позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушують вимоги Конституції України та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058).

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, серед іншого, зазначив, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області з 01.07.2014 року на підставі заяви про витребування пенсійної справи від 16.10.2014 року.

Вказує, що з 01.02.2015 року позивач перебував на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі його заяви про витребування пенсійної справи та взяття на облік від 24.11.2014 року. Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області від 16.01.2015 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області) був направлений макет пенсійної справи ОСОБА_1 та на облік було взято лише електронну пенсійну справу.

Відповідач зазначив, що відповідно до атестату наданого Управлінням Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області пенсію виплачено по 31.01.2015 рік та з 01.2.2015 року відповідачем виплата пенсії було продовжено.

Щодо поновлення позивачу нарахування та виплату пенсії з 01.01.2016 року відповідач зазначив, що згідно ст. 34 Закону України № 1058, пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. В силу ч. 2,3 ст. 35 цього Закону, у разі якщо особа не з`явилась в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому вона мала з`явитися на повторний огляд. Органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд. Відповідач вказує, що будь яких відомостей від органів медико-соціальної експертизи про результати повторного огляду та про нез`явлення ОСОБА_1 на зазначений огляд до Головного управління не надходило, отже позивач не звертався до органів медико-соціальної експертизи щодо повторного огляду.

Також відповідач вказав, що згідно відомостей, які містяться в електронній пенсійній справі, що також підтверджується пенсійним посвідченням від 04.01.2014 року № НОМЕР_1 про виплату пенсії по інвалідності по 31.12.2015 року, позивачу встановлено інвалідність з 21.12.2009 року, останній переогляд проведено 16.12.2013 року, період встановлення інвалідності по 31.12.2015 року (розпорядження про призначення пенсії від 11.11.2014 року № 33073).

Вказує, що позивач встав на облік до Головного управління з 01.02.2015 року на підставі заяви від 24.11.2014 року та був взятий на облік до управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, як внутрішньо переміщена особа з 24.11.2014 року і мав змогу звернутися до органів медико-соціальної експертизи за місцем проживання для повторного переогляду наявності встановленої інвалідності для продовження виплати пенсії. Будь-якої заяви про поновлення виплати пенсії та будь-якої довідки МСЕК з 01.01.2016 року до Головного управління не надходило.

Крім того, відповідач наголосив, що до позовної заяви до суду додано невідомі Головному управлінню довідки МСЕК від 07.12.2020 року видані непідконтрольній Україні території, які до Головного управління разом із заявою про поновлення виплати пенсії не надавалися.

Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 11-16).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, , місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49094 є органом державної влади, про що вказано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

Позивач перебуває на обліку відповідача як пенсіонер, що не заперечується відповідачем та йому призначена пенсія по інвалідності 3 групи (трудове каліцтво) по 31.12.2015 рік, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 . (а.с. 17).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 24.11.2014 року № (а.с. 55), згідно з якою позивач постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 і перемістився та зареєструвався за адресою: АДРЕСА_2 .

Місто Макіївка, Донецька області включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

24 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Управління ПФУ в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області із заявою, в якій просив запросити його пенсійну справу з Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійськ Донецької області та виплачувати йому пенсію по інвалідності за фактичним місцем проживання (а.с. 50).

На підставі розпорядження Управління ПФУ в м. Красноармійську і Красноармійському районі Донецької області від 11 листопада 2014 року № 33073 ОСОБА_1 проведений перерахунок пенсії по інвалідності у зв`язку з прийняттям на облік пенсійної справи на період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2015 року (а.с. 57).

Як свідчить розпорядження Управління ПФУ в м. Красноармійську і Красноармійському районі Донецької області від 11 листопада 2014 року № 33073, згідно з актом огляду МСЕК серії 10 ААБ № 426333 від 21 грудня 2009 року, позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок трудового каліцтва або профзахворювання на період з 01 липня 2014 року по 31 грудня 2015 року.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що проводив виплату пенсії ОСОБА_1 по 31 грудня 2015 року, з 01 січня 2015 року виплата пенсії припинена у зв`язку з закінченням строку встановлення інвалідності.

Ці доводи відповідача підтверджені відомостями ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії (а.с. 123).

Відповідно довідки з акту огляду медико-соціальної експертизи від 09.12.2020 року серії 16 ААА № 117506 Міністерства охорони здоров`я ДНР та довідки «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 16ААА № 042813 ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності безстроково (а.с. 18-27).

Докази проходження ОСОБА_1 огляду у МСЕК на підконтрольній органам державної влади території після 01 січня 2015 року суду не надані.

05 липня 2021 року представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом № 01/07, відповідно до якого просив надати інформацію щодо причин припинення та невиплати заборгованості з пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , поновити пенсію та виплатити заборгованість (а.с. 28-30).

На письмовий запит представника позивача, відповідач, листом № 0400-010505-8/93048 від 13.07.2021 року повідомив, що згідно довідки Управління соціального захисту населення Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № від 24.11.2014 року гр. ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та отримував пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок трудового каліцтва з 01.02.2015 року по 31.12.2015 року за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Вказано, що з 01.01.2016 року ОСОБА_1 було призупинено виплату пенсії з закінченням строку виплати пенсії, дата встановлення інвалідності з 21.12.2009 року по 31.12.2015 року. Заборгованість пенсії ОСОБА_1 станом на 01 липня 2021 року відсутня (а.с. 31).

Суд зазначає, що докази, які б свідчили, що МСЕК надсилав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виписку з акта огляду МСЕК щодо ОСОБА_1 , рівно як і докази звернення ОСОБА_1 до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії з січня 2015 року суду не надані.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються, зокрема, пенсії по інвалідності.

Відповідно до ст. 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Згідно ст. 34 Закону України №1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону № 1058 у разі якщо особа не з`явилася в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому вона мала з`явитися на повторний огляд.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Закону № 1058 у разі якщо строк повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю пропущено з поважних причин або в разі визнання її знову особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності відновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня повторного огляду, але не більш як за три роки, якщо орган медико-соціальної експертизи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час повторного огляду особи з інвалідністю переведено на іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.

Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю було припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо вона не отримувала пенсії внаслідок нез`явлення на повторний огляд без поважних причин, то в разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови, що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.

Органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Виплата пенсії визначена ст. 47 Закону № 1058, згідно з якою, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами, наведеними у ч. 2 ст. 49 Закону № 1058, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

На час звернення ОСОБА_1 із заявою від 24 листопада 2014 року, Порядок № 22-1 діяв у редакції від 29 серпня 2014 року.

Згідно з п. 1.5. Порядку № 22-1 заява про […] поновлення виплати пенсії […] подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, […].

Відповідно до п. 2.2. Порядку № 22-1 до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу.

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

В свою чергу, п. 2.1. Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії […] додаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 […];

3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року […];

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення про МСЕК).

Згідно з п. 24 Положення про МСЕК комісія видає особі, яку визнано інвалідом […], довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому інвалід перебуває на обліку як отримувач пенсії […], та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання інваліда. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги.

Видача особі, яку визнано інвалідом або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, виписки з акта огляду комісії на руки забороняється.

Щодо правомірності припинення виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності суд зазначає таке.

Суд встановив, що згідно з актом огляду МСЕК серії 10 ААБ № 426333 від 21.12.2009 року позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності на період з 21 грудня 2009 року по 31 грудня 2015 року.

Оскільки строк встановлення інвалідності сплинув, а пенсійний орган не отримав від органів медико-соціальної експертизи повідомлення про результати повторного огляду ОСОБА_1 як особи, якій призначена пенсія по інвалідності, відповідач правомірно припинив виплату позивачу пенсії по інвалідності з 01 січня 2016 року.

Такі дії відповідача узгоджуються з приписами п. 5 ч. 1 ст. 49 цього Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється в інших випадках, передбачених законом.

Таким випадком, передбаченим законом, є закінчення строку встановлення інвалідності, оскільки згідно з ч. 1 ст. 34 Закону № 1057 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Так, відповідач не отримував від органів медико-соціальної експертизи повідомлення про результати повторного органу ОСОБА_1 та про продовження строку встановлення інвалідності або про її встановлення безстроково.

Виходячи з приписів ст. ст. 34, 35 Закону № 1058 та п. 2.2. Порядку № 22-1 відсутність такого повідомлення (отриманої від МСЕК виписки з акта огляду МСЕК) унеможливлювало прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення про поновлення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що докази проходження ОСОБА_1 повторного огляду в органах медико-соціальної експертизи на підконтрольній органам державної влади території після 01 січня 2016 року ні пенсійному органу, ні суду позивач не надав.

Оцінивши довідки з акту огляду медико-соціальної експертизи від 09.12.2020 року серії 16 ААА № 117506 Міністерства охорони здоров`я ДНР та довідки «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 16ААА № 042813 на предмет її належності, допустимості та достовірності, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята як доказ встановлення ОСОБА_1 інвалідності ІІІ групи з 01 січня 2016 року безстроково.

Довідки з акту огляду медико-соціальної експертизи від 09.12.2020 року серії 16 ААА № 117506 та довідка «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 16ААА № 042813 видані Міністерством охорони здоров`я ДНР (м. Донецьк).

Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» встановив міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям доручено забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Відповідно до п. 4 Положення про МСЕК медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Згідно з п. 15 Положення про МСЕК комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Суд встановив, що Обласний центр медико-соціальної експертизи, заснований Донецькою обласною державною адміністрацією, був переміщений на підконтрольну органам державної влади територію (в м. Краматорськ) 26 березня 2015 року (тобто ще до закінчення строку на який позивачу було встановлено інвалідність).

При цьому суд враховує, що у жовтні 2014 року, як внутрішньо переміщена особа, ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в м. Красноармійську та Красноарміському районі Донецької області із заявою про запит його пенсійної справи та про виплату пенсії за фактичним місцем проживання (а.с. 58).

Отже, на переконання суду, ОСОБА_1 об`єктивно мав можливість пройти повторний огляд МСЕК на підконтрольній органам державної влади території за своїм фактичним місцем проживання (перебування).

Відповідно до п. 24 Положення про МСЕК комісія надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому інвалід перебуває на обліку як отримувач пенсії.

Форма первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (надсилається за місцем призначення пенсії чи місцезнаходженням пенсійної справи)» затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30 липня 2012 року № 577.

Таким чином, належним документом для прийняття пенсійним органом рішення про продовження виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року мала бути виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою 157-1/о, а не довідка до акта огляду МСЕК.

Тим більш, що навіть довідки з акту огляду медико-соціальної експертизи від 09.12.2020 року серії 16 ААА № 117506 Міністерства охорони здоров`я ДНР та довідки «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 16ААА № 042813 не були предметом розгляду Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки вони позивачем відповідачу не надавались.

Доводи позивача, які стосуються припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам та його посилання на відповідні акти міжнародного права і практику Європейського суду з прав людини суд відхиляє, виходячи з того, що у спірних правовідносинах припинення виплати пенсії не було пов`язано із застосуванням підзаконних нормативно-правових актів, що регламентують соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

При цьому суд зауважує, що позивач як внутрішньо переміщена особа, яка фактично проживає (перебуває) у с. Булахівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, не позбавлений можливості пройти повторний огляд МСЕК на підконтрольній органам державної влади території та у встановленому Законом № 1058 і Порядком № 22-1 порядком повторно звернутися до пенсійного органу із заявою про поновлення (призначення) пенсії по інвалідності, у разі встановлення інвалідності безстроково або на новий строк.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Повне судове рішення складене 15 листопада 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч