Справа № 425/2025/21
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2021 Провадження №2-а/425/38/21

Справа№425/2025/21

місто Рубіжне, Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Окрошко О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядового поліції Кашталова Дмитра Олеговича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

02.07.2021 позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з вищезазначеним адміністративним позовом до відповідача, посилаючись на наступні обставини.

23.06.2021 відповідачем було складено постанову серії ДП18 № 629784 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в якій зазначено, що 23.06.2021 о 07 год. 37 хв. у м. Рубіжне по вул. І.Богуна, буд.91, водій керуючи транспортним засобом, порушив п.п.9.2.б. ПДР України і під час перевірки документів було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду від 25.01.2021, у справі № 428/5970/20, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126, ч.2 ст. 122 КУпАП і згідно ст.36 КУпАП до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн.

Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення необґрунтована та підлягає скасуванню, оскільки в порушення вимог ст.ст. 245, 268, 279 КУпАП відповідач не з,ясував обставини, що мають значення по справі, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не роз,яснив позивачу його права, не керувався жодними належними та допустимими доказами, а також не дослідив докази, зокрема рішення суду та відеозапис правопорушення. Зазначає, що відповідач дійшов помилкового висновку про те, що водій позбавлений права керування транспортними засобами на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду від 25.01.2021 у справі № 428/5970/20, оскільки ОСОБА_1 , який дійсно позбавлений права керування транспортним засобом строком на один рік рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі № 428/5970/20, але не 25.01.2021, а 16.10.2020, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. ст. 251, 283 КУпАП.

Просить скасувати постанову серії ДП18 № 629784 від 23.06.2021 щодо нього, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 13.07.2021 цей позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні, з викликом сторін.

20.07.2021 до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, відповідно до якого було складено оскаржувану постанову, підтверджується зокрема, зафіксованими на відеореєстратор та бодікамери поліцейських обставинами справи, які додані до матеріалів цієї справи. Також зазначає, що посилання позивача на те, що в оскаржуваній постанові невірно вказана дата винесення постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі № 428/5970/20, якою позивача позбавлено права керування транспортним засобом, а саме: 25.01.2021, не відповідає дійсності, оскільки позивач оскаржив цю постанову до суду в апеляційному порядку і постановою Луганського апеляційного суду від 25.01.2021, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без розгляду, а постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.10.2020 без змін. Отже, позовні вимоги вважає необґрунтованими, а постанову серії ДП18 № 629784 від 23.06.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, правомірною ( а.с.38-40, 51-56).

17.11.2021 до суду надійшла відповідь позивача на відзив,де він зазначив,що відповідачем не були з`ясовані обставини,що мають значення для справи,зокрема не були заслухані особи ,які беруть участь у справі ,а їх права та обов`язки було роз`яснено неналежним чином та не в повному обсязі,під час розгляду справи не були досліджені докази,а саме: постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 жовтня 2021,відповідачем спочатку було відкрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, а потім закрито провадження у цій справі ,відповідачем проігноровано вимогу про перегляд відеозапису.

Ухвалою суду від 08.09.2021, постановлено залучити до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, надав суду аналогічні пояснення по суті позову.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; у резолютивній частині відзиву на позов від 20.07.2021 просить розглянути справу без його участі. Також додав до відзиву відеозапис з місця події від 23.06.2021 за участю позивача, копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 629784 від 23.06.2021 та акту вилучення посвідчення водія (а.с. 38-40,41,42; 51-58,60,61).

Представник третьої особи - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з,явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просить справу розглянути без його участі, відмовити позивачу в задоволенні позову (а.с.40 зворот, 56).

Суд, заслухавши позивача, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23.06.2021 поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядовим поліції Кашталовим Д.О. було складено постанову серії ДП18 № 629784 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. гривень (копія постанови - а.с. 8,42,60).

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 23.06.2021 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських та відеореєстратора зі службового автомобілю, і який записаний на dvd-диску та долучений до матеріалів цієї адміністративної справи (а.с. 62).

За результатами перегляду відеозапису встановлено, що відеозапис зроблений 23.06.2021 і на ньому зафіксовано, що автомобіль під керуванням позивача був зупинений працівниками УПП у місті Рубіжне по вул. І.Богуна з підстави, що ОСОБА_1 під час руху на автомобілі, не ввімкнув світовий покажчик повороту відповідного напрямку. На вимогу поліцейського позивач документів не надав, зокрема водійського посвідчення, при цьому повідомив поліцейським, що він посвідчення водія ніколи не отримував. Під час встановлення поліцейським особи правопорушника, згідно посвідчення УБД серії НОМЕР_1 від 17.08.2015, було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.01.2021 у справі № 428/5970/20. На запитання поліцейського, чи відомо ОСОБА_1 про позбавлення його посвідчення водія, останній відповів, що відомо і водійські права у нього вилучені. З відео також вбачається, що відповідачем було роз,яснено позивачу його права та обов,язки, на що позивач відповів, що права йому зрозумілі і він не має бажання скористатись будь-яким зі своїх прав під час розгляду відповідачем адміністративної справи щодо нього. Крім того, після розгляду справи та оголошення відповідачем постанови про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, позивач особистим підписом у постанові засвідчив, що права та строки її оскарження йому роз,яснені. При цьому ніяких клопотань ,в тому числі і щодо перегляду відеозапису, або пояснень позивач не заявляв та не висловлював.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 4 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 258 КУпАП , у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП є відеозапис порушення з нагрудних відеокамер на одязі поліцейських.

Так, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, який надано відповідачем та додано до матеріалів справи вбачається, що під час з,ясування особи правопорушника ОСОБА_1 , відповідачем було встановлено факт позбавлення останнього водійських прав рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області, яке позивач оскаржив в апеляційному порядку. Крім того, позивач особисто підтвердив поліцейському, що про існування рішення суду, яким він позбавлений посвідчення водія, йому відомо.

Суд наголошує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що відповідач не мав доказів вчинення правопорушення, а тому неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки документи, зокрема посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові по справі № 127/19283/17 від 25.09.2019 в якій зазначено наступне. «Верховний Суд наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Судом встановлено, що постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.10.2020, у справі № 428/5970/20 (провадження № 3/428/1575/2020), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік ( а.с. 21-25).

Постановою Луганського апеляційного суду від 25.01.2021, у справі № 428/5970/20 (провадження № 33/810/216/20), апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.10.2020 щодо ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП України без змін ( а.с.26-31).

Згідно ст.294 КУпАП ,постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Відповідно до акту вилучення посвідчення водія від 03.03.2021 ( а.с.32), складеного інспектором відділу адміністративної практики УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції Лозінською О.С., у зв,язку з виконанням постанови Луганського апеляційного суду від 25.01.2021 № 33/810/216/20, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено ВВВ 032611, видане 02.11.2007 Сєвєродонецьким РЕП МРВ ДАЇ УМВС України в Луганській області.Також з акту вбачається, що ОСОБА_1 , як особа у якої вилучено посвідчення водія, особистим підписом підтвердив, що з вимогами ст. 63 Конституції України та ст. 317 КУпАП , ознайомлений. При цьому будь-які клопотання, заперечення або пояснення ОСОБА_1 до акту вилучення посвідчення водія від 03.03.2021, не надав.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відповідач в оскаржуваній постанові невірно вказав підставу, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме: позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.01.2021, оскільки рішення суду від 16.10.2021, яким позивача позбавлено права керування транспортними засобами, з урахуванням приписів ст. 273 ЦПК України, набрало законної сили саме - 25.01.2021, тобто підстава притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення щодо нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, відповідачем вказана вірно.

Суд також не бере до уваги посилання позивача на порушення порядку розгляду справи,оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин, позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні правопорушення.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому дійшов висновку відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову, а оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень - залишити без змін.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, судові витрати, у разі прийняття судом рішення про залишення позову без задоволення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 139, 194, 257-263, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядового поліції Кашталова Дмитра Олеговича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, а постанову серії ДП18 № 629784 від 23.06.2021 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційною інстанцією.

Позивач: ОСОБА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 адреса проживання: АДРЕСА_1 , .

Відповідач: поліцейський взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП рядовий поліції Кашталов Дмитро Олегович, адреса місцезнаходження: 93100, вулиця Штейгерська, 8, місто Лисичанськ, Луганської області .

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса місцезнаходження: вулиця Федора Ернста,3, м. Київ, 03048 .

Суддя В.В. Москаленко