Справа № 560/9341/21
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/9341/21
РІШЕННЯ

іменем України

17 листопада 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом від 23.07.2021, в якому просить: 1) визнати бездіяльність Державної фіскальної служби України, щодо не виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до затвердженого висновку про призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника податкової міліції від 02.03.2020; 2) стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 184719,36 грн (сто вісімдесят чотири тисячі сімсот дев`ятнадцять гривень тридцять шість копійок) одноразової грошової допомоги відповідно до затвердженого висновку про призначення одноразової грошової допомоги у paзі інвалідності працівника податкової міліції від 02.03.2020.

В обгрунтування позову зазначає, що згідно висновку Хмельницької обласної медико-соціальної експертної комісії було встановлено ІІ групу інвалідності, причиною інвалідності є захворювання, пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ України. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі №560/451/19 зобов`язано Головне управління ДПС у Хмельницькій області повторно прийняти документи та надіслати до Державної податкової служби України висновок щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», а також постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Вказує, що звертався до відповідача із заявами та доданими документами про виплату одноразової грошової допомоги, однак відповідач виплати такої допомоги не здійснив.

Відповідно до ухвали від 02.08.2021, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи.

25.08.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.09.2019 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі № 560/451/19 Головне управління ДФС у Хмельницькій області листом №32277 від 26.02.2020 надіслала до ДФС України матеріали про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ДФС України дані матеріали розглянуті, погоджено та прийнято рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу. Листом від 18.03.2020 № 768/7/99-99-04-04-02-17 ДФС України повернуло до ГУ ДФС у Хмельницькій області розглянутий та затверджений пакет документів для проведення відповідних виплат. Таким чином, ДФС виконано зобов`язання щодо розгляду та прийняття рішення про призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Також вказує, що оскільки позивача було звільнено з органів податкової міліції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, то виплату одноразової грошової допомоги повинно здійснювати саме ГУ ДФС у Хмельницькій області як орган у якому проходив службу позивач.

З`ясувавши обставини на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог так і заперечень, оцінивши надані учасниками справи докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Позивач проходив службу в податковій міліції ГУ ДФС у Хмельницькій області та згідно з Наказом ГУ ДФС у Хмельницькій області від 26.06.2015 №183-о звільнений з органів податкової міліції в запас за підпунктом "Б" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через хворобу).

Згідно з довідкою Хмельницької обласної МСЕК серії АВ №1080879 від 13.06.2018, за результатами переогляду, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, ступінь втрати працездатності становить 70% (арк. спр. 8).

Позивач звертався з листом до Головного управління ДФС України в Хмельницькій області про здійснення перерахунку одноразової допомоги відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №556-ХІІ та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі 560/451/19 позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ДФС України про нарахування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року №707 викладене у формі висновку, що затверджений першим заступником Державної фіскальної служби від 09.07.2015 року. Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області надіслати до Державної фіскальної служби України висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", виходячи із 200 - кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. спр. 9-16).

Листом №1208/10/22-01-06-20 від 21.04.2020 Головне управління ДФС у Хмельницькій області надало копію затвердженого висновку про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності колишнім працівникам податкової міліції, зокрема, ОСОБА_1 та повідомлено, що кошти згідно затверджених висновків зазначеним колишнім працівникам податкової міліції не виплачені в зв`язку з тим, що станом на 21.04.2020 кошторисні призначення та фінансування по КЕКВ 2730 "Інші виплати населенню" відсутнє (арк. спр. 18).

Відповідно до затвердженого Висновку про призначення одноразової грошової допомоги в разі інвалідності працівника податкової міліції від 02.03.2020, підполковнику податкової міліції ОСОБА_1 , призначена одноразова грошова допомога складає 243600,00 грн, сума до виплати 184719,36 гривень (арк. спр. 19-20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію" та Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно із частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" №565-XII (в редакції, чинній з 12 березня 2015 року, далі - Закон №565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок № 850), грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Таким чином, грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення.

Враховуючи, що 02.03.2020 Державною фіскальною службою України затверджено висновок про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у сумі 184719,36 грн, однак у двомісячний строк з моменту прийняття вказаного рішення не було здійснено її виплату позивачу, бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу одноразової грошової допомоги є протиправною.

Посилання відповідача на відсутність коштів на проведення відповідної соціальної виплати порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок чи компенсацій, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі "Кечко проти України" від 08 листопада 2005 року).

Доводи та аргументи відповідача у відзиві щодо постійного вчинення дій для отримання коштів для здійснення виплат населенню, та відсутністю згоди від Міністерства фінансів України, не спростовують висновків суду у цій справі.

Суд вважає, що обрана позивачем форма захисту порушеного права в частині стягнення грошової допомоги, у даному випадку є належним способом захисту з урахуванням того, що позивач звертався неодноразово до відповідача, а також і до суду намагаючись захистити своє право та інтерес, однак такі дії не призвели до очікуваного результату.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, суд вважає, що слід задовольнити вимоги позивача у обраний ним спосіб судового захисту, який є належним та дієвим у спірних правовідносинах.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верхового Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 813/2869/17.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень не довів, що діяв у межах закону, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до затвердженого Висновку про призначення одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника податкової міліції від 02.03.2020.

Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 184719,36 (сто вісімдесят чотири тисячі сімсот дев`ятнадцять гривень тридцять шість копійок) гривень одноразової грошової допомоги відповідно до затвердженого Висновку про призначення одноразової грошової допомоги у paзі інвалідності працівника податкової міліції від 02.03.2020.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 листопада 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна фіскальна служба України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04655 , код ЄДРПОУ - 39292197)

Головуючий суддя А.І. Петричкович