Справа № 200/8068/21
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А
про поновлення строку звернення до суду

15 листопада 2021 р. Справа №200/8068/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку у справі № 200/6549/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у день виключення зі списків особового складу військової частини;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, (вислуга років на день виключення зі списків особового складу складала 12 років 00 місяців 00 днів, відповідно до п.2 ст.15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі позивачу індексації грошового забезпечення без застосування базового місяця 2008 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з березня 2017 року по березень 2021 року включно в сумі 185 353,19 грн. із застосуванням місяця для обчислення споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з березня 2017 року по березень 2018 року (січень 2008 року), а з березня 2018 по березень 2021, (березня 2018 року), з урахуванням абзацу 4 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі позивачу компенсації за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років станом на 1 січня 2021 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача грошову компенсацію за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року, без врахування пропорційності та з урахуванням невиплаченої вартості майна;

- зобов`язати відповідача виплатити на користь позивача залишок нарахованої, але не виплаченої грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій розмірі 1171,66 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду:

- обґрунтованої заяви про поновлення пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі позивачу компенсації за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років станом на 1 січня 2021 року, а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача грошову компенсацію за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року, без врахування пропорційності та з урахуванням невиплаченої вартості майна.

Через відділ діловодства та архівної роботи суду 20 жовтня 2021 року позивач надав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування заяви, позивач зазначив, що 27 травня 2021 року адвокатським об`єднанням «ХАУБЕРК» на адресу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було направлено адвокатський запит за № 2021/05/27-Іфо, у якому висловлено прохання надати інформацію та належним чином засвідчені копії документів стосовно грошового та майнового забезпечення за період проходження служби у військової частині НОМЕР_1 , а саме: довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за останній місяць (розрахункова сума у розрізі належних виплат); інформаційну довідку щодо підстав невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; розрахункові листи ОСОБА_1 за весь період служби; довідку щодо використаних календарних днів відпустки ОСОБА_1 , як УБД, за період з 2017 по 2021 рік; інформацію щодо виплати компенсації за невикористані дні календарної відпустки ОСОБА_1 , як УБД за 2017 - 2021 роки; інформацію щодо виплати компенсації ОСОБА_1 за неотримане речове майно та яке саме речове майно необхідно було отримати у разі продовження служби (у розрізі номенклатури та вартості, яка значиться на балансі установи); інформаційну довідку щодо нарахування індексації за період 2017 - 2021 роки з визначенням базового періоду.

Вказує, що згідно відповіді Донецького прикордонного загону Державної прикордонної служби від 02.06.2021 року № 11-5994 стосовно інформації щодо виплати компенсації ОСОБА_1 за неотримане речове майно, було надано копію довідки-розрахунку на виплату грошової компенсації від 23.03.2021 року за № 28, з якої вбачається що нарахування компенсації проводилось з порушенням вимог Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року № 178.

Позивач зазначив, що про можливе порушення прав щодо неповного нарахування йому грошового забезпечення та компенсації за майнове забезпечення, стало відомо лише у червні 2021 року, після отримання відповіді від військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та копій документів стосовно нарахування грошового та майнового забезпечення.

З огляду на викладене, позивач вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин та просить суд визнати причини пропуску строку для подання позову поважними та поновити такий строк.

У зв`язку з перебуванням судді Бабіча С.І. у щорічній відпустці з 19 жовтня 2021 року по 23 жовтня 2021 року та з 25 жовтня 2021 року по 12 листопада 2021 року на лікарняному, заява ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду вирішена 15 листопада 2021 року.

Розглянувши заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та Інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Згідно ч. 1, 2 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вирішуючи питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

У разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Суд зазначає, що застосовування в пункті 3 Порядку № 178 словосполучення у разі звільнення з військової служби, а не, наприклад, при звільненні з військової служби, дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, а сам факт звільнення позивача зі служби не позбавляє його права як військовослужбовця на отримання такої грошової компенсації за його заявою (рапортом) після звільнення.

На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку № 178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Висновки суду з цього приводу узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.10.2018 року у справі №803/756/17.

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, а сам факт звільнення позивача зі служби не позбавляє його права, як військовослужбовця на отримання такої грошової компенсації за її заявою (рапортом) після звільнення.

Тобто, право на грошову компенсація вартості за неотримане речове майно та отримання такої грошової компенсації за його заявою (рапортом) після звільнення, нерозривно пов`язане із проходженням особою публічної служби.

Також, в постанові від 22 липня 2020 року у провадженні № К/9901/13509/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду звернув увагу, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Інститут строків у адміністративному процесі стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, які викладені у вказаній постанові Верховного Суду, проте, вважає за необхідне зазначити про таке.

Позивач зазначив, що відповідачем, на момент виключення зі списків ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) - 23 березня 2021 року, невірно було здійснено розрахунок та виплату компенсації вартості речового майна за період проходження служби.

Отже, з 24.03.2021 року (дня наступного за днем звільнення) розпочався перебіг строку звернення до адміністративного суду з даним позовом в частині вимог, які пов`язані з нарахуванням та виплатою на користь позивача грошової компенсації за неотримане речове майно, а останнім днем місячного строку звернення до суду з цим позовом щодо вказаних вимог було 24.04.2021 року.

Проте, як встановлено судом з матеріалів справи, до суду з даним позовом позивач звернувся лише 24.06.2021 року (про що свідчить штамп на поштовому конверті, у якому позовна заява надійшла до суду), тобто, з пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч.5 ст. 122 КАС України.

У той же час, загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст. 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також в ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.97 року №475/97-ВР.

За змістом п. 1 ст. 6 конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає передусім те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п. 1 ст. 6 конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна, як учасниця конвенції, повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя, як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Приймаючи до уваги те, що позивачем отримано відповідь Донецького прикордонного загону Державної прикордонної служби від 02.06.2021 року № 11-5994 стосовно інформації щодо виплати компенсації ОСОБА_1 за неотримане речове майно, разом з якою було надано копію довідки-розрахунку на виплату грошової компенсації від 23.03.2021 року за № 28, про конкретний розмір компенсації за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами відповідного року, який було проведено позивач дізнався лише отримавши вказану відповідь.

Враховуючи викладене, суд визнає поважними наведені представником позивача причини пропуску строку звернення до адміністративним суду з даним позовом у частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі позивачу компенсації за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років станом на 1 січня 2021 року, а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача грошову компенсацію за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року, без врахування пропорційності та з урахуванням невиплаченої вартості майна та вважає за можливе його поновити.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про визнання поважними причини пропуску строку для звернення до суду з даним позовом та поновлення пропущеного строку задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі позивачу компенсації за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами років станом на 1 січня 2021 року, а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача грошову компенсацію за неотримане речове майно виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2021 року, без врахування пропорційності та з урахуванням невиплаченої вартості майна та поновити його.

Ухвала складена і підписана 15 листопада 2021 року у порядку письмового провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч