Справа № 540/4742/21
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4742/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватної фірми "Оленка" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Приватна фірма "Оленка" (далі-позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.04.2021 №000270/21-22-09-01/21290284.

Ухвалою від 02.09.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав.

Ухвалою від 14.09.2021 відкрите спрощене провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне ППР прийняте за результатом фактичної перевірки АЗС позивача, під час якої встановлено не забезпечення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів які не відображені в такому обліку. Позивач стверджує, що відповідач порушив порядок проведення фактичної перевірки, оскільки перевіряючі особи фактично не здійснювали жодних дій з проведення перевірки. Вини представилися співробітниками податкової служби. Надали особі, яка здійснювала розрахунки, свої службові посвідчення. При цьому наказ та направлення на проведення фактичної перевірки не надали. Перевіряючі особи жодним чином не повідомили особі, яка здійснювала розрахунки, про необхідність прибути керівнику приватної фірми до контролюючого органу та надати первинні та інші документи, що підтверджують факт прибуткування пального та його залишки на час проведення фактичної перевірки. Також вважає безпідставним виявлене порушення, скільки позивачем ведеться належний облік товарних запасів, документи на час перевірки перебували у бухгалтера та були надані податковому органу разом із скаргою за результатом перевірки та які безпідставно не взяті до уваги при прийнятні ППР.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач заперечив проти позову, мотивуючи тим, що співробітниками ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі наказу ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 26.03.2021 №355-ж1 «Про проведення фактичної перевірки ПФ «Оленка» (21290284)» та направлень на проведення фактичної перевірки від 29.03.2021 №053 та №054 проведено фактичну перевірку ПФ «Оленка» (21290284), за наслідками якої складено акт фактичної перевірки від 02.04.2021 №035/09/21290284. Перевірку проведено у присутності особи, яка проводить розрахунки, оператора АЗС - ОСОБА_1 . Йому пред`явлені службові посвідчення співробітників, які проводили перевірку, та надані для ознайомлення вказані направлення та наказ. Вказана особа ознайомилась під підпис із направленнями та отримала копію наказу про проведення перевірки. У ході проведення перевірки представниками контролюючого органу було запропоновано керівнику позивача надати для огляду документи, які підтверджують походження та облік товарів, які знаходяться на перевіряємому об`єкті - прибуткові/акцизні/товарно-транспортні накладні, акти прийому/передачі, журнали обліку (форми 5-НП, №6-НП, №7-НП, №31 -НП) тощо. Проте жодних документів, що підтверджують облік товарів, зокрема передбачених Інструкцією (прибуткові/акцизні/товарно-транспортні накладні, акти прийому/передачі, форми №5-НП, №6-НП, №7-НП, №31-НП тощо) в ході проведення перевірки надано не було. Не було надано таких документів разом із запереченнями на акт перевірки. Вказане є беззаперечним свідченням недотримання позивачем вимог п. 12 ст. З Закон №265.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

1 квітня 2021 року о 12 годині 40 хвилин Головним управлінням ДПС у Херсонській області, автономній республіці Крим та м. Севастополі проведена фактична перевірка автозаправочної станції суб`єкта підприємницької діяльності - приватної фірми «Оленка» () за місцем її фактичної діяльності, яка розташована за адресою: Херсонська область, Білозерський р-н, с. Кисилівка, вул. Молодогвардійська, будинок1/А.

На підставі акту фактичної перевірки, реєстраційний номер 35/09/21290284 від 02.04.2021 ТУ ДПС у Херсонській області, автономній республіці Крим та м. Севастополі 23.04.2021 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 000270/21-22-09-01/21290284 про застосування до приватної фірми «Оленка» на підставі статті 20 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із (змінами та доповненнями) штрафних (фінансових) санкцій у розмірі - 92 692,28 гривень.

Не погодившись із ППР, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиція сторін у справі, суд враховує наступні правові норми.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Як передбачено пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок визначений ст. 80 ПК України.

У п. 80.1 ст. 80 ПК України закріплено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема в разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Фактичні перевірки є особливими перевірками, які здійснюються без попередження платника податків.

80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:… 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Так наказом в.о. начальника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 30.03.2021 № 355-ж1 призначена фактична перевірка ПФ «Оленка» на підставі ст.. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України

Відтак перевірка призначена в межах та у спосіб передбачений ПК України.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідач стверджує, що співробітниками ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі наказу ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 26.03.2021 №355-ж1 «Про проведення фактичної перевірки ПФ «Оленка» (21290284)» та направлень на проведення фактичної перевірки від 29.03.2021 №053 та №054 проведено фактичну перевірку ПФ «Оленка» (21290284), за наслідками якої складено акт фактичної перевірки від 02.04.2021 №035/09/21290284.

Перевірка проводилась за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника згідно із підпунктом 75.1.3. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), а саме - перевірялась АЗС за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Киселівка, вул. Молодогвардійська, 1-а .

Перевірку проведено у присутності особи, яка проводить розрахунки, оператора АЗС - ОСОБА_1 . Йому пред`явлені службові посвідчення співробітників, які проводили перевірку, та надані для ознайомлення вказані направлення та наказ. Вказана особа ознайомилась під підпис із направленнями та отримала копію наказу про проведення перевірки.

Суд вважає помилковим твердження позивача про невручення копії наказу та непред`явлення направлень на проведення перевірки, оскільки копії направлень на проведення фактичної перевірки від 29.03.2021 №053 та №054 містять підписи ОСОБА_1 про їх пред`явлення перед початком перевірки та вручення копії наказу про призначення перевірки. Також у запереченнях до акту перевірки не вказано про дані зауваження позивача.

Відтак порушення порядку проведення фактичної перевірки судом не встановлено.

Відповідно до п. 12 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

У акті фактичної перевірки, реєстраційний номер 35/09/21290284 від 02.04.2021 відображено, що при проведенні перевірки співробітники ГУ ДПС у Херсонській області, автономній республіці Крим та м. Севастополі, головний державний ревізор - інспектор Прокопенко В`ячеслав Павлович та головний державний ревізор - інспектор Бевзюк Олександр Олександрович виявили наступне:

« …- проведення розрахункової операції (дослівно за актом - з застосуванням/без застосування) РРО (РК) при продажу товарів (наданні послуг); розрахункові операції (реалізація пального) проводиться із застосуванням зареєстрованого РРО. Роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, роздруковуються;

- фактично (згідно даних РРО) на момент перевірки кількість товарів (пального), що знаходиться на місці продажу (господарському об`єкті - в резервуарах АЗС), складає (залишки пального) у кількісному та грошовому виразі:

резервуар 1: бензин марки А-92 - ЄВР05-Е5 - 907,76 л. х 25,00 грн./л = 22 694,00 грн.;

резервуар 2: бензин марки А-92 - ЄВР05-Е5 - 0,55 л. х 23,00 грн./л = 12,65 грн.;

резервуар 3: дизельне паливо марки ДП-Л - ЄВРО-05-ВО - 989,10 л. х 23,90 грн./л = 23 639,49 грн.

Таким чином вартість товарів (пального), які знаходяться на господарському об`єкті (АЗС), за цінами реалізації складають 46 346,14 грн...».

Висновок перевірки: «Не забезпечено ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів які не відображені в такому обліку. Суб`єкт господарювання здійснює реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та не надав під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об 'єкті). Порушено п. 12 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із (змінами та доповненнями)».

Приватна фірма «Оленка» звернулася до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя з листом щодо факту проведення фактичної перевірки на АЗС приватного підприємства та листом № 09.04 від 09.04.21 р. надала до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі копії документів, які підтверджують облік товарів, що мали знаходяться у місці продажу та підтверджують походження та облік товару (палива) та на час перевірки перебували у бухгалтера підприємства.

До листа позивач надав наступні документи:

- видаткову накладну № 19 від 08 лютого 2021 р. та товарно -транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 08022021;

- видаткову накладну № 22 від 10 лютого 2021 р. та товарно транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № Р22;

- видаткову накладну № РН-0000110 від 16 лютого 2021 р. та товарно - транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 110;

- видаткову накладну № РН-0000305 від 04 березня 2021 р. та товарно- транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 305;

- видаткову накладну № РН-0000295 від 04 березня 2021 р. та товарно - транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 295;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за березень 2021 р.;

- довідку про зведені за добу підсумкові дані щодо обсягів (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального з таблицями.

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, розглянуло надані документа та надало відповідь від 19.04.2021 №7690/6/21-22-09-01-18, що: «безпосередньо облік є процесом виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передавання інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Також це система спостереження, контролю та керівництва за процесами формування фінансових показників підприємства, їх відображення та несення за них відповідальності. Порядок ведення обліку пального на АЗС висвітлено вище. Слід зазначити, що ведення обліку нафтопродуктів у роздрібній торгівлі передбачає окрім наявності первинних документів на реалізовуємі товари виконання певних обов`язкових дій, як то вимірювання та узагальнення господарських операцій підприємства шляхом складання відповідних звітів, наявності та ведення журналів обліку тощо. Підприємством вказані вимоги законодавства не дотримані, а необхідні форми обліку не надані».

Щодо позицій сторін із приводу виявленого порушення, суд зазначає наступне.

Згідно абзацу другого підпункту 14.1.212. пункту 14.1. статті 14 ПК України, реалізація пального це будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника.

Пунктом 44.1. статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищезазначеними документами.

Єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів регулюється Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі - Інструкція).

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства). Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.

Обов`язковість дотримання вимог вказаної Інструкції суб`єктами господарювання підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 12.03.2019 у справі №803/3408/15, від 08.09.2020 у справі №823/990/16, від 17.07.2020 у справі № 804/3439/16, від 23.04.2021 у справі №820/7468/15.

Відповідно до положень п. 3 Інструкції облік нафти і нафтопродуктів - операція, яка проводиться на підприємстві під час технологічного процесу і яка полягає у визначенні об`єму і маси нафти або нафтопродуктів для подальших облікових операцій.

Відповідно до п. 10.2.10 Інструкції на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою N 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою N 17-НП (додаток 14).

Згідно розділу 14 «Облік руху нафти та нафтопродуктів» Інструкції під час приймання, зберігання та відпуску нафти і нафтопродуктів керівник підприємства та головний бухгалтер здійснюють контроль за дотриманням матеріально відповідальними особами вимог цієї Інструкції та забезпечують: своєчасне оформлення документів руху нафти та нафто-продуктів; збереження їх кількості і якості; відображення їх руху за бухгалтерським обліком; своєчасне вжиття заходів щодо попередження псування, втрат, нестач та розкрадання нафти та нафтопродуктів, а також створення необхідних умов для їх зберігання.

Для чіткої регламентації роботи відповідальних осіб, контролю за своєчасним виконанням ними своїх посадових обов`язків та інших технологічних і організаційних операцій, а також для своєчасного оформлення первинних документів та передання їх до бухгалтерської служби підприємства головний бухгалтер розробляє графіки документообігу. У графіках зазначається, у який термін, ким оформлюються і підписуються первинні документи, у якому порядку вони здаються до бухгалтерської служби. Графіки затверджуються керівником підприємства та є обов`язковими для виконання всіма відповідальними особами.

Облік нафти і нафтопродуктів у фізичних величинах (за об`ємом, масою) ведеться безпосередньо матеріально відповідальними особами, а бухгалтерська служба підприємства здійснює їх кількісно-грошовий облік.

Матеріально відповідальні особи підприємств (за винятком НПЗ) ведуть кількісний облік нафти та нафтопродуктів у товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою №31-НП (додаток 34), у якій зазначаються надходження і відпуск нафтопродуктів за день, а також їх залишки на кінець дня.

Для посилення контролю за станом приймання, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів матеріально відповідальні особи ведуть журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою №6-НП і журнал вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою №7-НП.

Рух нафти і нафтопродуктів у резервуарах за добу фіксується матеріально відповідальними особами в журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою №7-НП з урахуванням пункту 14.4 Інструкції. Рух облікових залишків за марками нафти та нафтопродуктів фіксується матеріально відповідальними особами в товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою №31-НП, у тому числі окремо щодо кожного власника нафти та нафтопродукту.

Вищезазначені документи обліку мають бути пронумеровані, прошнуровані, засвідчені підписом керівника та печаткою підприємства.

Усі первинні документи матеріально відповідальні особи здають до бухгалтерської служби підприємства за реєстрами (відомостями) та підписами. Реєстри (відомості) складаються у двох примірниках. У реєстрі мають відображатись дані: дата; складання реєстру; назва і номер документа; найменування, марка і вид нафти або нафтопродукту; кількість відпущених нафти і нафтопродуктів в одиницях маси. На відпущені нафту і нафтопродукти, що не належать підприємству, матеріально відповідальні особи складають реєстри (відомості) окремо на кожного власника нафти або нафтопродукту.

Первинні документи приймаються бухгалтерською службою підприємства від матеріально відповідальних осіб за реєстрами (відомостями) і підписами, перевіряються і групуються за постачальниками і споживачами.

Також розділом 16 «ОБЛІК НАФТОПРОДУКТІВ НА АЗС» Інструкції передбачено, що матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою N 17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається у матеріально відповідальної особи.

Бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі N 17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства.

На підставі перевірених змінних звітів та первинних документів бухгалтерська служба підприємства нафтопродуктозабезпечення складає місячну накопичувальну відомість та обігові відомості, у яких відображаються: кількість завезених на АЗС нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива залежно від масової частки сірки) та цінами; закупівельна вартість та вартість реалізації завезених нафтопродуктів; кількість та вартість нафтопродуктів, реалізованих споживачам за готівку, у тому числі сума ПДВ; кількість та вартість нафтопродуктів, реалізованих споживачам за безготівковими розрахунками згідно з відомостями, за талонами та платіжними картками; результати інвентаризації нафтопродуктів та готівки.

Із аналізу наведених правових норм слідує, що на суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію ПММ, тобто нафтопродукти, законодавець покладає обов`язок по веденню додаткового обліку, порівняно із іншими СПД, враховуючи їхню специфіку: прибуткові/акцизні/товарно-транспортні накладні, акти прийому/передачі, журнали обліку (форми 17-НП, №13-НП, №6-НП, №7-НП, №31 -НП) тощо..

Суд погоджується із позивачем, що облікові документи могли під час перевірки перебувати поза межами приміщення АЗС у бухгалтера, який веде облік, проте такі документи у повному обсязі мали бути надані упродовж перевірки (доставлені від бухгалтера) або у разі неможливості - надані пізніше податковому органу разом із запереченнями на акт перевірки.

Проте жодних документів, що підтверджують облік товарів, зокрема передбачених Інструкцією (прибуткові/акцизні/товарно-транспортні накладні, акти прийому/передачі, форми форми 17-НП, №13-НП, №6-НП, №7-НП, №31 -НП тощо) в ході проведення перевірки надано не було. Не було надано таких документів разом із запереченнями на акт перевірки, відтак не підтверджено належний облік товарних запасів нафтопродуктів на АЗС.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень/дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що спірне рішення/дія/бездіяльність є правомірними, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення та ст. 9 КАС України, якою визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідач обґрунтував та довів доказами правомірність спірного рішення, разом із тим, як доводи позивача про незаконність спірного рішення були спростовані відповідачем та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позову належить відмовити.

За правилами статті 139 КАС України, у разі відмови позивачу у задоволенні позову, судові витрати на його користь стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 108080100