Справа № 420/4107/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4107/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: вул. Академіка Філатова, 15-А, м. Одеса, 65080), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, у якому позивач просив суд:

визнати бездіяльність Головного управління національної поліції в Одеській області протиправною та зобов`язати Головне управління національної поліції в Одеській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції та на посаді начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області;

визнати недійсним запис № 11 від 06 січня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції, зроблений у трудовій книжці на підставі наказу ГУНП № 23 о/с від 06.01.2017 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/4107/20 15.05.2020 року о 12:34:37 год. розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.06.2020 року.

09.06.2020 року за вх.№21800/20 від представника відповідача надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження.

У зв`язку із необхідністю отримання відзиву на позовну заяву підготовче засідання було відкладено на 22.06.2020 року.

17.06.2020 року за вх.№22618/20 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 22.06.2020 року відмовлено в об`єднанні справ №420/4107/20 та №420/3219/20 в одне провадження за клопотанням представника Головного управління Національної поліції в Одеській області (вх.№21800/20 від 09.06.2020 року).

Підготовче засідання, призначене на 22.06.2020 року, відкладено за клопотанням представників сторін на 17.08.2020 року.

У підготовче засідання 17.08.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщались належним чином та завчасно.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, призначено підготовче засідання на 02.09.2020 року.

02.09.2020 року від позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із ненаданням відповідачем витребуваних документів.

З урахуванням викладеного судом було прийнято рішення відкласти підготовче засідання на 10.09.2020 року, а з метою надання додаткового часу на отримання документів вказане засідання відкладено на 28.09.2020 року.

Для підготовки уточнень до позовної заяви підготовче засідання було відкладено на 13.10.2020 року, а у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці підготовче засідання перенесено на 29.10.2020 року.

27.10.2020 року за вх.№ЕП/18766/20 від представника відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.10.2020 року провадження у справі зупинено з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, задля захисту життя та здоров`я учасників справи, призначено судове засідання на 01.12.2020 року.

Судове засідання призначене на 01 грудня 2020 р. було перенесено у зв`язку з перебуванням судді у відпустці та призначено на 17 грудня 2020 р.

04.12.2020 року за вх.№51877/20 від позивача надійшла відповідь на відзив.

04.12.2020 року за вх.№ЕП/23425/20 від представника відповідача надійшли заперечення.

Судове засідання призначене на 17 грудня 2020 р. було перенесено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено на 18 січня 2021 р.

Судове засідання призначене на 18 січня 2021 р. було відкладено за клопотанням представника відповідача на 09 лютого 2021 р.

Ухвалою суду від 09.02.2021 року провадження у справі поновлено.

У підготовчому засіданні 09.02.2021 року прийнято заяву позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 09.10.2020 року (вх.№41921/20), залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Згідно редакції уточненого позову позивач просив суд визнати бездіяльність Головного управління національної поліції в Одеській області протиправною та зобов`язати Головне управління національної поліції в Одеській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції та на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області;

визнати недійсним запис № 11 від 06 січня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції, зроблений у трудовій книжці на підставі наказу ГУНП № 23 о/с від 06.01.2017 року

Підготовче засідання призначено на 24.02.2021 року.

У зв`язку із відсутністю доказів повідомлення третьої особи про дату, час та місце підготовчого засідання оголошено перерву до 11.03.2021 року.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Одеській області про залишення позовної заяви без розгляду.

Підготовче засідання призначено на 29.03.2021 року.

За клопотанням представника відповідача підготовче засідання перенесено на 14.04.2021 року.

Ухвалою суду від 14.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання для судового розгляду по суті на 11.05.2021 року.

У судове засідання 11.05.2021 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином та завчасно. 11.05.2021 року за вх.№23488/21 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Згідно ч.9 ст.205 КАСУ якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування вимог уточненого позову та у відповіді на відзив зазначено, що за результатом проведення службового розслідування позивача було звільнено з посади заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області. Фактичною підставою для такого звільнення слугувало те, що стосовно позивача було відкрито кримінальне провадження по обвинуваченню у вчинені злочину. Наказ про звільнення позивача прийнято з підстав порушення останнім норм Дисциплінарного статуту. Разом із тим, 22.08.2019 року прийнято відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні, а кримінальне провадження щодо позивача закрито. З огляду на це позивач звернувся до Головного управління із заявою про поновлення його на посаді, однак отримав відмову, із чим не погоджується. Обґрунтовуючи власну позицію, позивач зазначає, що:

по-перше, факт закриття кримінального провадження означає реабілітацію позивача в контексті проходження ним служби в органах поліції;

по-друге, матеріали дисциплінарного провадження не містять інформації щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а стосуються виключно кримінального провадження. При цьому, станом на момент прийняття наказу про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача не було притягнуто до кримінальної відповідальності, а сам факт обвинувачення особи не означає, що така особа порушила норми законодавства та є винною;

по-третє, у зверненні позивач не просив скасувати наказ, яким його звільнено із займаної посади, а виключно просив поновити його на посаді, як він обіймав. В цій частині звернення позивача фактично не розглянуто.

27.10.2020 року за вх.№ЕП/18766/20 від представника відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву, а 04.12.2020 року за вх.№ЕП23425/20 - заперечення. В обґрунтування наданих заперечень представник відповідача вказав, що:

по-перше, позивач ніколи не обіймав посаду заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, а наказом від 06.01.2017 року №23о/с позивача звільнено з посади начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області;

по-друге, позивача було звільнено у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, а не у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності. При цьому, наказ від 06.01.2017 року №23о/с є чинним.

Третя особа пояснень щодо позову не надала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.12.2016 року № 3062, за грубі порушення вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 2, ст. 6, ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 18 та ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, що виразилось в ігноруванні вимог законодавства України, нехтуванні взятими на себе обов`язками, проявленні низьких морально-ділових якостей, відповідно до ст. 2, п. 8 ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 , начальника слідчого відділення Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області звільнено з посади.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06.01.2017 року № 23 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, з 06 січня 2017 року.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2019 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року, прийнято відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні №0000562 від 17.03.2016 року та кримінальне провадження №501/1955/16-к в частині обвинувачення ОСОБА_1 закрито.

02.04.2020 року позивач звернувся до ГУНП України в Одеській області із заявою, у якій просив поновити його на посаді в порядку ст.6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (Т.1 а.с.70), стверджуючи, що він був незаконно відсторонений від посади у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності (Ухвала набрала законної сили 13.03.2020р.).

13.04.2020 року за №9/Ф-518 Головне управління надало відповідь, де вказано, що позивача звільнено у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, а не у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності, а тому підстави для відміни наказів про звільнення та притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутні (Т.1 а.с.72).

Не погоджуючись із цим, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» громадянин, звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді), а в разі неможливості цього (ліквідація підприємства, установи, організації, скорочення посади, наявність інших передбачених законом підстав, що перешкоджають поновленню на роботі (посаді) - йому має бути надано державною службою зайнятості іншу підходящу роботу. Робота (посада) надається громадянинові не пізніше ніж через один місяць з дня звернення, якщо воно надійшло протягом трьох місяців з дня набрання законної сили виправдувальним вироком або винесення постанови (ухвали) про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, власником або уповноваженим ним органом видається наказ (розпорядження) про визнання недійсним наказу (розпорядження), згідно з яким громадянин звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, та подаються для внесення в порядку, встановленому Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про визнання недійсним запису про звільнення з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонення від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. На вимогу громадянина власник або уповноважений ним орган у триденний строк з дня звернення видає йому копію наказу (розпорядження) про визнання недійсним наказу (розпорядження), згідно з яким громадянин звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Суд звертає увагу, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.08.2019 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.03.2020 року, прийнято відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення у кримінальному провадженні №0000562 від 17.03.2016 року та кримінальне провадження №501/1955/16-к в частині обвинувачення ОСОБА_1 закрито.

При цьому з тексту ухвали суду убачається, що прокурор у кримінальному провадженні відмовився від підтримання державного обвинувачення стосовно ОСОБА_1 , оскільки в суді не встановлені достатні докази для доведення винуватості і вичерпані можливості для їх отримання.

Суд відхиляє аргументи позивача, пов`язані із тим, що він вимагав поновлення на посаді на підставі ст.6 згаданого Закону, а не внаслідок відсутності (нечинності) підстав для звільнення з огляду такого.

По-перше, звернення позивача розглянуто у встановленому порядку та відповідачем надано відповідь.

По-друге: наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності №3062 від 06.12.2016р. є чинним і діючим, як і наказ про звільнення по особовому складу у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.

У цьому контексті суд приймає доводи відповідача, що позивача було звільнено у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення згідно наказу від 06.01.2017 року №23о/с, а не за притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, по суті поставленого питання відповідачем надано обґрунтовану та засновану на нормах законодавства відповідь.

Згідно ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, правовий механізм поновлення особи на посаді передбачає наявність незаконного звільнення, встановленого у визначеному законом порядку.

У спірних правовідносинах судом встановлено, що наказ від 06.12.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності №3062 та наказ від 06.01.2017 року №23о/с у встановленому законом порядку протиправними визнані не були. Відтак, відсутність факту незаконного звільнення виключає можливість поновлення особи на посаді.

Позивач у якості підстав позову вказував, зокрема, на то, що матеріали дисциплінарного провадження не містять інформації щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а стосуються виключно кримінального провадження. При цьому, станом на момент прийняття наказу про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача не було притягнуто до кримінальної відповідальності, а сам факт обвинувачення особи не означає, що така особа порушила норми законодавства та є винною.

Суд констатує, що в Одеському окружному адміністративному суді перебувала справа №420/3219/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування наказу № 23 о/с Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06 січня 2017 року стосовно звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області; визнання протиправним та скасування наказу № 3062 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 06 грудня 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області стосовно звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області; поновлення з 7 січня 2017 року на службі в поліції та на посаді начальника слідчого відділення Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_1 або на рівнозначній посаді; стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 12 місяців, в загальній сумі 115010,53 грн.

Ухвалою суду від 03.02.2021 року, залишеною без змін ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2021 року, вказаний позов залишено без розгляду.

З викладеного слідує, що звільнення ОСОБА_1 в порядку реалізації дисциплінарного стягнення є законним.

Фіксуючи вдруге підстави позову, суд зазначає, що за ст.6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» Громадянин, звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді), а в разі неможливості цього (ліквідація підприємства, установи, організації, скорочення посади, наявність інших передбачених законом підстав, що перешкоджають поновленню на роботі (посаді) - йому має бути надано державною службою зайнятості іншу підходящу роботу. Робота (посада) надається громадянинові не пізніше ніж через один місяць з дня звернення, якщо воно надійшло протягом трьох місяців з дня набрання законної сили виправдувальним вироком або винесення постанови (ухвали) про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, власником або уповноваженим ним органом видається наказ (розпорядження) про визнання недійсним наказу (розпорядження), згідно з яким громадянин звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, та подаються для внесення в порядку, встановленому Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про визнання недійсним запису про звільнення з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонення від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. На вимогу громадянина власник або уповноважений ним орган у триденний строк з дня звернення видає йому копію наказу (розпорядження) про визнання недійсним наказу (розпорядження), згідно з яким громадянин звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

В обставинах даної справи не мають місце обставини, ані незаконного притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого у зв`язку із цим відсторонення від посади, ані незаконного засудження.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів незаконного відсторонення від посади у зв`язку із незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, а наявні у справі докази (судові рішення у кримінальному провадженні) не свідчать про наголошені ним обставини незаконного притягнення до кримінальної відповідальності.

Суду не надані докази того, що ухвала від 22.08.2019р. про закриття кримінального провадження є такою, що свідчить про наявність повної реабілітації за ст.6 Закону №266 ОСОБА_1 , зокрема, не надано ухвали про роз`яснення ухвали від 22.08.2019р. щодо реабілітуючого ОСОБА_1 характеру підстав закриття кримінального провадження.

На викладення думки стосовно цього питання у адміністративного суду відсутні повноваження, адже вони корелюються із застосуванням норм КПК України.

За таких умов, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у поновленні на посаді та решті вимог, адже нормативні та фактичні підстави для цього відсутні, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає не задоволенню, а аргументи позивача відхиляє з вищенаведених мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати за рахунок суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, не стягуються з відповідача та покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (; адреса: вул. Академіка Філатова, 15-А, м. Одеса, 65080), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України, безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян