Справа № 120/7181/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

16 листопада 2021 р. Справа № 120/7181/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження

позов ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання неправомірними дії щодо відмови у призначенні щомісячного довічного

грошового утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач), в якій просив:

- визнати неправомірними дії щодо відмови у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди згідно довідки, виданої ТУ ДСА України у Вінницькій області від 03.03.2021 №4-31/0262;

- зобов`язати провести перерахунок, призначити та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди згідно довідки, виданої ТУ ДСА України у Вінницькій області від 03.03.2021 №4-31/0262.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує про протиправні дії відповідача під час призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, які полягають у неврахуванні до стажу роботи суддею повного стажу роботи суді. На думку позивача, його стаж роботи судді який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 22 роки 1 місяць 8 днів, що дає право на отримання довічного грошового утримання визначений у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. При цьому листом ГУ ПФУ у Вінницькій області від 17.05.2021 №4672-4290/М-02/8-0200/21 ОСОБА_1 повідомлено, що зарахований стаж роботи судді становить 17 років 20 днів, у зв`язку з чим розмір довічного грошового утримання визначений у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Ухвалою від 07.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У строк встановлений судом на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення заявленого позову та вказав про наступне. Відповідно до ст. 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражі України, судді конституційного суду України, 2) члена Вищої ради правосуддя. Вищої ради юстиції. Вищої кваліфікаційної комісії суддів України: 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Даний перелік підстав для зарахування до стажу роботи на посаді судді є вичерпним, а відтак, відповідач при визначенні розміру довічного грошового утримання судді у відставці діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25.02.2020 №483/0/15-21 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Тиврівського районного суду Вінницької області у відставку у зв`язку з поданням заяви про відставку. У вказаному рішенні зазначено, що суддя ОСОБА_1 має достатній для звільнення у відставку стаж робити відповідно до вимог статей 116, 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII, а також абзацу четвертого пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону в редакції Закону України "Про Вищу раду правосуддя".

Наказом голови Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.03.2021 №3/к, на виконання зазначеного рішення, суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату суддів.

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 01.03.2021 №1, стаж роботи позивача становить 42 роки 05 місяців 17 днів та складається з: служба в лавах Радянської армії - 2 роки 18 днів; служба в органах внутрішніх справ УМВС України у Вінницькій області - 18 років 2 місяці 22 дні; Тиврівське районне управління юстиції Вінницької області, начальник управління - 5 років 1 місяць 17 днів, суддя Тиврівського районного суду Вінницької області - 17 років 20 днів.

05.03.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про перерахунок його пенсії (як пенсіонера МВС) та про призначення довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідачем з 05.03.2021 призначено ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач, у квітні 2021 року звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою та відповідними документами для перерахунку та призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Листом відповідача від 17.05.2021 №4672-4290/М-02/8-0200/21, повідомлено позивача, що йому призначено довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при цьому до стажу роботи судді зараховано 17 років 20 днів. Суддівська винагорода для обчислення довічного грошового утримання, згідно довідки від 03.03.2021 №4-31/0262, виданої ТУ ДСА України в Вінницькій області станом на 01.03.2021 складає 119814,00 грн. З 05.03.2021 розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 59 907, 00 грн. (119814,00 грн.*50%).

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду, вважаючи, що пенсійним фондом протиправно не враховано до стажу роботи судді строк служби в армії - 2 роки 18 днів, роботу у Тивріському районному управлінні юстиції - 3 роки, вимоги щодо якого були визначені законом та надавали право для призначення на посаду судді, та відповідно не вірно визначено відсоткове значення довічного грошового утримання судді у відставці.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів при здійсненні ними своїх повноважень є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, у тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя. Особливість щомісячного довічного грошового утримання виявляється в його правовому регулюванні та джерелах фінансування.

За правилами частини першої статті 116 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №1402) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати у відставку.

Частина 3 статті 142 Закону встановлює, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді (частина третя статті 142 в редакції Закону №1798-VIІІ від 21.12.2016).

Відповідно до частини 5 статті 142 Закону №1402 при цьому, пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Слід звернути увагу, що в силу частини 1 статті 116 Закону України №1402-VIII стаж роботи на посаді судді визначається згідно зі статтею 137 цього ж Закону.

Згідно з приписами частини 1 статті 137 Закону України №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя. Вищої ради юстиції. Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас частиною другою цієї ж статті у редакції, яка діє з 05.08.2018, визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає-право для призначення на посаду судді.

Варто зазначити, що ця норма закону не містить будь-яких обмежень щодо дії у часі, а лише пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.

При цьому, абзацом четвертим пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" встановлюється, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, системний аналіз вищезазначених норм, а саме: статті 137 та абзацу 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №1402-VIII свідчить, що з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесені зміни до статті 137 Закону України №1402- VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 №9901/808/18 (провадження №11-1481заі18), в якій, зокрема, зазначено, що частину другу статті 137 Закону №1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2019 у справі №9901/805/18 також зазначила, що внесені до статті 137 Закону №1402-VІІІ зміни дозволяють зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.

Суд встановив, що на час призначення позивача суддею, питання визначення стажу, який дає право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України "Про статус суддів" №2862-ХІІ (далі - Закон № 2862) та Указом Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", які встановлювали виключний перелік посад, робота на яких підлягала зарахуванню до стажу, що дає право на відставку судді.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 №2862-XII (в редакції чинній на час призначення позивача суддею) До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з ч. 2 ст. 137 Закону 1402-VIIІ, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус суддів " від 15.12.1992 № 2862-XII, в редакції яка діяла на час призначення позивача на посаду судді, суддею міг стати громадянин України, який має, серед іншого, має стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

Відповідно до абзацу другого п.1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (в редакції чинній на час призначення позивача на посаду судді) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 01.07.1977 та військового квитка НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 16.05.1978 по 27.05.1980 проходив військову службу в лавах Радянської армії (період служби 2 роки 13 дні).

Крім того, як вбачається із відомостей про роботу, вказаних у трудовій книжці, розрахунку стажу, на момент призначення суддею Тивріського районного суду позивач мав стаж роботи у сфері права, який давав право на призначення на посаду судді, зокрема на посаді начальника Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області - 3 роки.

Судом встановлено, що рішенням відповідачем з 05.03.2021 призначено ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при цьому до стажу роботи судді зараховано 17 років 20 днів, врахувавши при розрахунку щомісячного грошового утримання виключно стаж роботи безпосередньо на посаді судді.

Враховуючи вищевикладене, до загального стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці належить врахувати строк військової служби відповідно до абзацу другого п.1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (2 роки 13 днів) та 3 роки стажу роботи у галузі права відповідно до ЗУ №2862 (робота на посаді начальника Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області).

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою належного захисту прав позивача, з урахуванням встановлених обставин у даній справі, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, строк військової служби - 2 роки 15 днів, період роботи на посаді начальника Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, вимоги щодо якого були визначені законом та надавали право для призначення на посаду судді - 3 роки.

Як наслідок, дії Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% згідно із довідкою Територіального управління ДСА України у Вінницькій області від 03.03.2021 № 4-31/0262 є протиправними.

Тому, за сукупністю наведених обставин, суд обираючи спосіб захисту порушеного права, керуючись ст. 245 КАС України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб:

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, строк військової служби - 2 роки 15 днів, період роботи на посаді начальника Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, вимоги щодо якого були визначені законом та надавали право для призначення на посаду судді - 3 роки.

- визнання протиправними дій щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 03.03.2021 № 4-31/0262;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді , згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 03.03.2021 № 4-31/0262, з урахуванням фактично виплачених сум починаючи з дати призначення довічного грошового утримання судді у відставці, а саме з 05.03.2021.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, строк військової служби - 2 роки 15 днів, період роботи на посаді начальника Тиврівського районного управління юстиції Вінницької області, вимоги щодо якого були визначені законом та надавали право для призначення на посаду судді - 3 роки.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 03.03.2021 №4-31/0262.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області від 03.03.2021 № 4-31/0262, з урахуванням фактично виплачених сум починаючи з дати призначення довічного грошового утримання судді у відставці, а саме з 05.03.2021.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.11.2021

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар: