Справа № 260/4571/21
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2021-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2021 року м. Ужгород№ 260/4571/21
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Баранинської сільської ради (89425, Закарпатська область, с. Баранинці, вул. Центральна, 42, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Баранинської сільської ради, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення від 30 липня 2021 р. №11 II сесії VIII скликання (восьме пленарне засідання) Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області «Про відмову у наданні дозволів, затвердження проектів землеустрою та технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :12:010:0112, в АДРЕСА_1; 2) зобов`язати Баранинську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області затвердити проект землеустрою та передати у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,7730 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :12:010:0112, що розташована в АДРЕСА_1.

04 жовтня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивачем розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу, який погоджений висновком від 17.12.2020 № 19142/82-20. За змістом вказаного висновку, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача відповідає вимогам земельного законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам та погоджується. Строк дії висновку необмежений. 18 грудня 2020 року на підставі поданого позивачем проекту землеустрою здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, визначено її кадастровий номер :12:010:0112 та сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером :12:010:0112. Однак відповідач, всупереч приписів земельного законодавства, прийняв оскаржуване рішення при цьому не зазначив жодних підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою. З тексту оскаржуваного рішення вбачається лише посилання відповідача на приписи п.6,7 ст.118 Земельного кодексу України, однак дані статті регулюють виключно порядок надання дозволів на розробку проектів землеустрою та не стосується правовідносин з приводу їх затвердження.

Відповідачем або уповноваженим представником відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 04 жовтня 2021 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, 24 лютого 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Руськокомарівської сільської ради із заявою в якій просив надати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га.

10 вересня 2020 року пунктом 1 рішення Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» надано дозвіл громадянину ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, наміченої у власність, орієнтовною площею 0,90 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 на території Руськокомарівської сільської ради.

На підставі рішення Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 вересня 2020 року фізичної особою - підприємцем ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою у АДРЕСА_1 на території Руськокомарівської сільської ради.

17 грудня 2020 року за результатами розгляду проекту землеустрою розроблено ФОП ОСОБА_2 , який здійснювався працівником територіального органу Держгеокадастру, обраним за принципом випадковості системою електронного документообігу Держгеокадастру, а саме: експертом державної експертизи ОСОБА_3 , зазначений проект погоджено.

18 грудня 2020 року Відділом у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області здійснило державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер :12:010:0112.

07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Баранинської сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :12:010:0112).

30 липня 2021 року пунктом 1.10 рішення Баранинської сільська рада Ужгордського району Закарпатської області № 11 «Про відмову у наданні дозволів, затвердження проектів землеустрою та технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості)» згідно п. 6.7 ст. 118 ЗК відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :12:010:0112, в селі Нижнє Солотвино, ур. «Деренівка».

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у частині першій статті 19 ЗК України, до яких зокрема належать землі сільськогосподарського призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно із статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (пункт б частини 1 статті 121 ЗК України).

Частиною 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

На час звернення позивача із заявою про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чинним законодавством було наступне нормативно-правове регулювання особливостей безоплатної передачі земельних ділянок у власність.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею..

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином застосовуючи норми частини 7 статті 118 ЗК України, 10 вересня 2020 року пунктом 1 рішення Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» надано дозвіл громадянину ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, наміченої у власність, орієнтовною площею 0,90 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 на території Руськокомарівської сільської ради.

На підставі рішення Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 вересня 2020 року фізичної особою - підприємцем ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою у АДРЕСА_1 на території Руськокомарівської сільської ради.

Згідно з вимогами статті 50 Закону України "Про землеустрій" ( у редакції чинній на момент виготовлення проекту землеустрою) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до частини 8 статті 118 ЗК України (в редакції до 27.05.2021 року) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (в редакції до 27.05.2021 року), і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (частина 6 статті 186 ЗК України (в редакції до 27.05.2021 року).

Згідно зі статтею 186-1 ЗК України (в редакції до 27.05.2021 року) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частина 9 статті 118 ЗК України (в редакції до 27.05.2021 року) встановлювала, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з частиною 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За нормативно-правовим регулюванням на час звернення позивача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та на час розроблення проекту землеустрою, обов`язок затвердити протягом двох тижнів проект землеустрою та передати земельну ділянку у відповідача виникав у разі наявності всіх погоджень уповноважених органів відповідно до статті 186-1 ЗК України.

Суд бере до уваги, що на час звернення до відповідача із заяву про затвердження проекту землеустрою у Законі України "Про землеустрій", Земельний кодекс України внесено зміни, а статтю186-1 ЗК України виключено на підставі Закону № 1423-IX від 28.04.2021 року, проте це не звільняє відповідача від обов`язку розглянути у двотижневий строк клопотання позивача та затвердити проект землеустрою, оскільки частина 9 статті 118 ЗК України чітко вказує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому, відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 зазначеного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З огляду на вищезазначені норми, питання безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, яким в даному випадку є Баранинська сільська рада.

Судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку звернувся до відповідача із заявою про затвердження розробленого ними проекту землеустрою, проте відповідач незаконно та протиправно відмовив у затвердженні проекту землеустрою.

З даного приводу суд вважає за необхідне наголосити на нормах Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Отже, підготовка і розгляд питань, вирішення яких належить до повноважень ради, виносяться на пленарні засідання ради і регулюється Регламентом ради. Це стосується і заяви позивача про затвердження проекту землеустрою.

При цьому, чинними нормами Земельного кодексу України на орган місцевого самоврядування покладено зобов`язання у разі передачі земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність, має бути прийнято у передбачений строк рішення саме про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Більше того, законодавцем в межах норм земельного законодавства не передбачено такої підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою, як пункти 6,7 ст. 118 ЗК України, оскільки дані норми врегульовують надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розроблення проекту землеустрою.

Відповідно до норм частини 15 статті 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Таким чином законодавцем чітко передбаченні підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою, які дотримані Баранинською сільською радою не були.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати рішення від 30 липня 2021 р. №11 II сесії VIII скликання (восьме пленарне засідання) Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області «Про відмову у наданні дозволів, затвердження проектів землеустрою та технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :12:010:0112 в АДРЕСА_1.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача щодо зобов`язання Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області затвердити проект землеустрою та передати у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,7730 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :12:010:0112, що розташована в АДРЕСА_1, суд виходить з наступного.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз цього положення дає змогу дійти висновку, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому судом встановлено, суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Зазначений підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акта.

Ухвалюючи постанову від 28.05.2020 у справі №819/654/17 Верховний Суд у пунктах 54-56 зазначив: «За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні. З іншого боку, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою (прийняти рішення такого змісту), якщо уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом і немає обґрунтованих сумнівів вважати, що він надасть дозвіл, розглянувши заяву повторно. Виходячи з принципу «належного врядування», суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

На підставі рішення Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 10 вересня 2020 року фізичної особою - підприємцем ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр.. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою у АДРЕСА_1 на території Руськокомарівської сільської ради.

17 грудня 2020 року за результатами розгляду проекту землеустрою розроблено ФОП ОСОБА_2 , який здійснювався працівником територіального органу Держгеокадастру, обраним за принципом випадковості системою електронного документообігу Держгеокадастру, а саме: експертом державної експертизи ОСОБА_3 , зазначений проект погоджено.

18 грудня 2020 року Відділом у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області здійснило державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки та присвоєно кадастровий номер :12:010:0112.

07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Баранинської сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :12:010:0112).

30 липня 2021 року пунктом 1.10 рішення Баранинської сільська рада Ужгородського району Закарпатської області № 11 «Про відмову у наданні дозволів, затвердження проектів землеустрою та технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ( на місцевості)» згідно п. 6.7 ст. 118 ЗК відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :12:010:0112, в селі Нижнє Солотвино, ур. «Деренівка».

Оскільки судом встановлено, що відповідач розглянув заяву позивача та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в її задоволенні, а також прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області затвердити проект землеустрою та передати у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,7730 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :12:010:0112, що розташована в АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, які підлягають задоволенню, з вище визначених судом підстав.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Баранинської сільської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 30 липня 2021 р. №11 II сесії VIII скликання (восьме пленарне засідання) Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області «Про відмову у наданні дозволів, затвердження проектів землеустрою та технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :12:010:0112 в АДРЕСА_1.

3. Зобов`язати Баранинську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області (89425, Закарпатська область, с. Баранинці, вул. Центральна, 42, ) затвердити проект землеустрою та передати у приватну власність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) земельну ділянку площею 0,7730 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :12:010:0112, що розташована в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17 листопада 2021 року.

СуддяТ.В.Скраль