Справа № 2610/3926/2012
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2610/3926/2012 Суддя (судді) першої інстанції: Волошин В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 р. у справі № 2610/3926/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного Управління Державної казначейської служби України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , які заявляють самостійні вимоги, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртуртранс» про визнання дій/бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії; відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями/бездіяльністю,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява, в якій заявники просили суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення від 27 червня 2012р. у справі № 2610/3926/2012 ухвалою для подання «звіту про виконання рішення суду від 27 червня 2012р. в адміністративній справі № 2610/3926/2012», а саме Київській міській раді та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) встановити новий строк у 30 календарних днів з дня отримання копії ухвали щодо даної заява задля подання ними звіту про виконання рішення суду в адміністративній справі № 2610/3926/2012;

- ухвалою накласти штраф на Київську міську раду або на Київського міського голову ОСОБА_8 ;

- ухвалою половину суми штрафу стягнути на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_5 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 р. заяву ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та його представника Малиновської Елли Станіславівни про встановлення судового контролю; накладення штрафу по справі № 2610/3926/2012 задоволено частково.

Зобов`язано Київську міську раду та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подати до суду звіт про вжиті заходи щодо виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі № 2610/3926/2012, протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Накладено на директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації ОСОБА_9 штраф у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 45400,0 (сорок п`ять тисяч чотириста грн.)

Половину штрафу у розмірі по 11350,0 грн. (одинадцять тисяч триста п`ятдесят грн.) стягнуто із директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , іншу половину у розмірі 22700,0 грн. (двадцять дві тисячі сімсот грн.) на користь Державного бюджету України.

В решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду в частині, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, просить скасувати оскаржувану ухвалу від 02.07.2021 в частині, якою відмолено накласти штраф на Київського міського голову та прийняти нову постанову в цій частині, якою задовольнити вимоги та накласти штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на Київського міського голову ОСОБА_8 ; а також, змінити обґрунтування і доповнити їх, а резолютивну частину зазначити так: Зобовязати Київську міську раду подати до суду новий звіт про виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 27.06.2012 по справі № 2610/3926/2012, протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили; винесену ухвалу в частині, якою накладено штраф на директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) ОСОБА_9, змінити в частині її обґрунтувань, зокрема, змінити обґрунтування і доповнити їх, з резолютивної частини виключити посилання на ст. 149 КАС України; винести окрему ухвалу.

Також, не погоджуючись з ухвалою суду від 02.07.2021, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, просить скасувати ухвалу від 02.07.2021 про накладення штрафу на директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), ухвалену відповідно до норм ст. 382 КАС України.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 р. та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 відкрито апеляційне провадження за скаргою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 р. та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - Малиновська Е.С. в судовому засіданні у повному обсязі підтримала вимоги власної апеляційної скарги, просила їх задовольнити, а стосовно апеляційної скарги Департаменту, заперечувала проти її задоволення, надавши відповідні пояснення на підтримку власної правової позиції.

У судовому засіданні представник Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підтримав вимоги власної апеляційної скарги у повному обсязі, вказавши на помилковість висновків суду першої інстанції в частині накладення штрафу, а щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 - повністю заперечував проти її задоволення, як необґрунтованої.

03.11.2021 у судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарг не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Так, в обґрунтування вказаної заяви, заявники послалися на те, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014р., у справі № 2610/3926/2012, вимоги третіх осіб з самостійними вимогами було задоволено частково, а саме:

-визнано відповідь Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації за № 03-20/1576 від 19 січня 2004р. надану ОСОБА_1 , такою, що суперечить нормам земельного законодавства;

-визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради, щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_5 від 06 червня 2005р. про безоплатну приватизацію земельної ділянки, по АДРЕСА_1 ;

-зобов`язано Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську раду у місячний строк з часу набрання постанови суду законної сили, розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_5 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та розглянути на пленарному засіданні заяви ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_5 від 06 червня 2005р., про приватизацію вказаної земельної ділянки, загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин ОСОБА_1 і ОСОБА_5 в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019р. по справі № 2610/3926/2012 задоволено частково заяву ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та його представника Малиновської Е.С. про визнання бездіяльності протиправною; постановлення окремої ухвали; зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо не виконання забовязань, визначених у постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі № 2610/3926/2012.

Зобов`язано Київську міську раду подати до суду звіт про вжиті заходи, протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2021р. у справі № 826/5426/16 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів, третя особа - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка набрала законної сили та є обов`язковою до виконання: визнано протиправними дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із розробки 30 липня 2015р. проекту рішення № ПР-7768 до справи А-21641; визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради № 100/2003 від 01 жовтня 2015р.; визнано протиправними дії Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо застосування до заяв ОСОБА_1 від 25 листопада 2003р., заяви ОСОБА_5 від 06 червня 2005р. вимог ст. 79-1 ЗК України.

Листом від 22 січня 2020р. Київська міська рада повідомила про повне виконання постанов Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017р. у справі № 826/5426/16 та Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. у справі № 2610/3926/2012.

Проте, заявники наголошували на тому, що рішення про передачу земельної ділянки на пленарних засіданнях 31 січня 2019р. та 13 лютого 2020р. не було прийняте, тобто, рішення суду по суті вимог залишилось так і не виконаним.

Суд першої інстанції, частково погоджуючись з доводами заявників, за наслідком розгляду заяви, дійшов висновку про те, що поданий боржником звіт фактично підтверджує невиконання рішення суду в цій справі, тому, застосовано наслідки, передбачені ст. 382 КАС України. Щодо накладення штрафу на Київську міську раду або на Київського міського голову, суд зазначив, що за прийняті колегіальним органом рішення не відповідають та не мають повноважень впливати на прийняття цим органом рішень.

З урахуванням наведеного, а також за наслідком аналізу доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне зауважити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з приписами ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (частина перша). Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга).

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також, констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа/орган, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права, є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів "доброго врядування" і "належної адміністрації" (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73).

Відповідно до норм ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок і саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні тішення, винесені проти її органів виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009р.).

Колегією суддів під час розгляду апеляційних скарг встановлено, що рішення суду у справі у справі № 2610/3926/2012 по суті вирішених позовних вимог так і залишається не виконаним вже більше ніж 8 років, при цьому, під час його виконання, боржниками фактично створюються нові умови та обґрунтування неможливості його невиконання, шляхом допущення то певних дій, які не сприяють його виконанню (допущення неточностей, помилок при розробці відповідних проектів рішень), то допускається бездіяльність, яка виражається у відсутності створення передумов (правильних дій при підготовці дозвільної та технічної документації) для вирішення питання про передачу у власність заявникам земельної ділянки на рішенні сесії колегіального органу.

Права позивачів, на захист яких вони звернулися до суду з позовом у цій справі та які були захищені судом так і залишились не відновленими.

Беручи до уваги та аналізуючи зміст поданого Київською міською радою звіту про виконання судового рішення в цій справі, дійсно, останній фактично підтверджує, що рішення суду в цій справі не виконано, що, у свою чергу, давало суду першої інстанції підстави для застосування наслідків, передбачених приписами ст. 382 КАС України, шляхом зобов`язання Київської міської рад та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подати до суду звіт про вжиті находи щодо виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі № 2610/3926/2012, протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили. Щодо доводів апелянта про те, що суд мав вказати на те, що має бути подано саме новий звіт, колегія суддів вважає такі безпідставними, адже, з мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції чітко та однозначно вбачається, що поданий боржником звіт не вказує про виконання судового рішення в даній справі, а тому, має бути поданий звіт про вжиті находи щодо виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі № 2610/3926/2012, тобто, не з аналогічними доводами та поясненнями, а той, що вказує на дійсне та фактичне виконання рішення суду, у разі ігнорування чого, суд наділений правом застосувати відповідні заходи процесуального впливу на сторону, яка ухиляється або не виконує вимог суду під час розгляду питання в порядку судового контролю за виконання рішення.

Також, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про необґрунтованість вимог про накладення штрафу на київського міського голову ОСОБА_8 , адже статус керівника колегіального органу розкривається лише через наявність у нього організаційно-розпорядчих функцій щодо діяльності такого органу, проте такий не має права замінити чи підміняти функції та повноваження колегіального органу, хоча він і представляє його (в тому числі, шляхом підписання відповідних прийнятих рішень). Таким чином, голова ради (виконуючий обов`язки голови ради) за прийняті/неприйняті колегіальним органом рішення не відповідає, та не має повноважень впливати на них, не в порядку та у спосіб, які визначені чинним законодавством України.

Але, з урахуванням того, що постанова суду від 27 червня 2012р. у справі № 2610/3926/2012 не виконана, а її виконання та подача звіту покладено судом не тільки на Київську міську раду але й на Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), вбачаються підстави для накладення на директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_9 штрафу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у порядку судового контролю за виконання рішення суду, адже, протягом всього часу розгляду питання судового контролю представниками Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу щодо виконання цим відповідачем постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі № 2610/3926/2012 (розроблення відповідних проектів рішень Київської міської ради щодо відведення в установленому законом порядку земельної ділянки з відповідними до цих проектів документами, зокрема, пояснювальна записка, доручення секретаря Київради, заступника міського голови чи міського голови з суворим та неухильним додержанням норм та вимог Регламенту Київської міської ради, за наслідком розробки та подання яких, у колегіального органу не було б жодних зауважень та підстав для прийняття негативного рішення для заявників.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів, перевіривши зміст та обґрунтування апеляційної скарги, вважає, що такі не можуть бути підставою для зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, адже, при вирішенні спору чи процесуального питання, суд наділений дискрецією у виборі норм права та мотивування судового рішення, при цьому, головним, є правильний вибір норм матеріального та процесуального права, що регулюють такі правовідносини, застосування яких призводить до правильного вирішення спору чи питання процесу. При цьому, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, як має бути викладене мотивування оскаржуваної ухвали є безпідставними та відтворюють лише власне бачення апелянта на мотивування судового рішення.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта (Департаменту) щодо того, що відбулось подвійне притягнення особи до відповідальності, адже ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 826/5426/16 вже накладено штраф за неналежне виконання постанови від 27.06.2012 в частині підготовки проекту рішення, адже матеріали справи свідчать про різну природу на причини накладення штрафу у цій справі та тій, на яку посилається апелянта, також з урахуванням часових проміжків подання заяв та їх розгляду судами.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі від 02.07.2021 та такі не є підставою для її скасування чи зміни.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є необґрунтованими, їх доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в їх задоволенні слід відмовити, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 15.11.2021.