Справа № 420/14232/21
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 10 серпня 2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке викладено у листі від 22.04.2021 року № 6515-6250/Є-02/8-1500/21 щодо умов перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 60 % від середньомісячного заробітку та з обмеженням максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність на підставі довідки Одеської обласної прокуратури № 74 від 01.04.2021 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 15.03.2021 року пенсії за вислугу років виходячи з 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки без обмеження максимального розміру пенсії, а також виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою від 16 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 30.12.2004 року перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років як працівник прокуратури, яку призначено у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 05.11.1991 року 1789-ХП (в редакції вад 12.07.2001 №2663-ІІІ, чинній на час виходу на пенсію) у розмірі 90% середнього заробітку за посадою прокурора.

З набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ та ухваленням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур, Одеською обласною прокуратурою видано довідку від 01.04.2021 року № 74 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) за нормами чинними на 15.03.2021 року за відповідною (прирівняною) посадою прокурора прокуратури, що враховується для перерахунку пенсії.

Позивач зазначила, що вона звернулась до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії згідно з Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ на підставі вказаної довідки.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке викладено у листі від 22.04.2021 року № 6515-6250/Є-02/8-1500/21 повідомлено позивача про обмеження при перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи з 60 % від середньомісячного заробітку та з обмеженням максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач вважає таке рішення відповідача незаконним, безпідставним, оскільки позивачки призначена пенсія в розмірі 90 % заробітку, внесені зміни до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року в даному випадку до спірних правовідносин не стосуються, та при перерахунку пенсії відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії.

Більш того позивач звернула увагу, що постановами Біляївського районного суду Одеської області від 27.08.2015 року у справі № 496/2734/15-а, від 30.05.2016 року у справі № 496/1580/16-а встановлено факт щодо обов`язку відповідача здійснити перерахунок пенсії з розрахунку 90 % від середньої заробітної плати.

Також позивач вважає, що положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не можуть бути застосовані при перерахунку та виплаті її пенсії, оскільки застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України.

При цьому, позивач вважає, що слід врахувати висновки, викладені Конституційним Судом України у рішеннях від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, відповідно до яких обмеження пенсії максимальним розміром не може застосовуватись до окремих категорій працівників.

На виконання ухвали суду 31 серпня 2021 року надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

До суду 31 серпня 2021 року (вхід. 47319/21) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що рішенням № 85 від 12.04.2021 року Головним управлінням проведено перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1697-УІІ з 01.04.2021 року в розмірі 31360 грн. (52266, 66 *60 %). Відповідно до ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-УІІ, максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених до осіб, які втратили працездатність.

Також обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Тому розмір пенсії до виплати встановлено з 01.04.2021 року 17960 грн., з 01.07.2021 року 18540 грн., з 01.12.2021 ро 19340 грн.

Таким чином, відповідач вважає, що Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі норм чинного законодавства.

Позивач не надала відповідь на відзив.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання 14 вересня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 18 жовтня 2021 року.

Сторони на судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, про що свідчить звіт про надсилання судової повістки електронною поштою.

У позовній заяві позивач просив розглядати справу за її відсутності, також представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління.

Керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 18.10.2021 року суд вирішив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Так, суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.13).

01.04.2021 року Одеською обласною прокуратурою видано ОСОБА_1 довідку № 74 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії про те, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 та ст.ст. 81,86 Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур (наказ Генерального прокурора від 17.02.2021 року №40) розмір заробітної плати за нормами чинними на 15.03.2021 року за відповідною посадою прокурора прокуратури становить 52 266, 66 грн. (а.с.14).

Так, суд встановив, що 09.04.2021 року позивач звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії з 15.03.2021 року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 01.04.2021 року № 74 без обмежень.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що 09.04.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Одеської обласної прокуратури від 01.04.2021 року № 74, виходячи з 60 % основного розміру пенсії із заробітної плати (грошового забезпечення) зазначеного у довідці та розмір пенсії склав 31 360 грн. та застосовано обмеження пенсії її максимальним розміром з 01.04.2021 року по 27.04.2021 17690 грн., з 28.04.2021 по 30.06.2021 17960 грн., 01.07.2021 -30.11.2021 18540 грн., з 01.12.2021 року 19 340 грн., що підтверджено рішенням № 5 від 12.04.2021 року (а.с. 28).

Суд встановив, що позивач звернулася до відповідача із заявою щодо пенсійного забезпечення, на яку відповідачем надано відповідь від 22.04.2021 року№ 6515-6250/Є-02/8-1500/21 про те, що пенсія розрахована виходячи з 60 % від середньомісячного заробітку та з обмеженням максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до норм ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Змістом спірних правовідносин є правомірність здійсненого перерахунку пенсії позивача.

Так, суд встановив та сторонами не заперечується, що позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від заробітку.

Вказана пенсія призначена за умовами та у порядку, передбаченими статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до ст. 51-1 Закону №1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1).

Обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1).

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. (частина сімнадцята статті 50-1).

Суд встановив, що до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону № 3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).

Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни: частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»; частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

При цьому Уряд України відповідний нормативно-правовий акт не прийняв і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначив.

13 грудня 2019 року Другий сенат Конституційного Суду України ухвалив рішення з щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (Відомості Верховної Ради України, 2015 р., № 2- 3, ст. 12) зі змінами, яким передбачено, що «умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Конституційний Суд України дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України. Отже, положення частини двадцятої статті 86 Закону суперечить статті 6, пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України. КСУ вирішив визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМУ. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення. Крім того, КСУ встановив порядок виконання ухваленого Рішення:- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, Конституційним судом України встановлено порядок виконання рішення від 13.12.2019.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем отримано у Одеській обласній прокуратурі довідку про розмір заробітної плати відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 року та ст.ст. 81, 89 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур, яку позивач подав до відповідача для здійснення перерахунку пенсії.

Суд встановив, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки, проте застосований основний розмір пенсії 60 % як- то передбачено Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII та застосовано обмеження максимального розміру пенсії, з чим не погодився позивач.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд доходить таких висновків.

Щодо відсоткового значення основного розміру пенсії суд виходить із правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 року по справі № 580/5238/20, а саме: у постанові зроблені такі висновки, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90, а потім 80 і згодом 60 процентів від суми місячного (чинного) заробітку, а також положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватись норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Наведена позиція щодо послідовності застосування норм закону, якими визначається відсоток, з якого обчислюється пенсія, збігається з висновками Верховного Суду, викладеними у рішенні від 4 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 16 жовтня 2019 року, у зразковій справі №240/5401/18, в якій йдеться про зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсії військовослужбовців.

Повертаючись до обставин у цій справі, враховуючи вищенаведені висновки Верховного Суду по справі № 580/5238/20, з урахуванням того, що позивачу було призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % від заробітку та пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії, а не призначення пенсії, суд погоджується з доводами позивача, що відсоток основного розміру пенсії при перерахунку пенсії має бути незмінним.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке викладено у листі від 22.04.2021 року № 6515-6250/Є-02/8-1500/21 щодо умов перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи із розрахунку 60 % від середньомісячного заробітку є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 5 від 12.04.2021 року в частині визначення загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 60 %.

Суд вважає необхідним обрати такий спосіб захисту порушених прав позивача, оскільки матеріалами справи підтверджено, що за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №74 від 01.04.2021 року відповідачем було прийнято рішення № 5 від 12.04.2021 року, яке й має бути предметом оскарження.

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про протиправність встановлення відповідачем загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 60 % при перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Одеської обласної прокуратури №74 від 01.04.2021 року, суд доходить висновку, що є обґрунтованими позовні вимоги в частини зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату з 15.03.2021 року пенсії за вислугу років виходячи з 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі вищезазначеної довідки, шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 01.04.2021 року пенсії за вислугу років виходячи з 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі вищезазначеної довідки.

Такі вимоги належать задоволенню з 01.04.2021 року, оскільки відповідно до ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Матеріалами справи підтверджено, що право на перерахунок пенсії виникло з 15.03.2021 року у зв`язку з початком роботи окружних прокуратур, та із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 09.04.2021 року, а тому перерахунок має бути здійснений з першого числа місяця, в якому звернувся позивач.

Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром пенсії суд зазначає таке.

Так, позивач посилається, що положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не можуть бути застосовані при перерахунку та виплаті її пенсії, оскільки застосування нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, та слід врахувати висновки, викладені Конституційним Судом України у рішеннях від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, відповідно до яких обмеження пенсії максимальним розміром не може застосовуватись до окремих категорій працівників.

У свою чергу відповідач зазначив, що відповідно до ч. 15 ст. 86 Закону № 1697-УІІ максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених до осіб, які втратили працездатність та обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Надаючи оцінку наданим доводам сторонам, суд виходить із такого застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього ж Закону, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам встановлюється законодавством незалежно від дати призначення пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, за змістом норм ст. 2, п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI розміри призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій, зокрема, і належної позивачу пенсії, не можуть перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VІ, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Зазначені вище положення Закону №3668-VI не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

Судом відхиляються доводи позивача, що передбачено Законом № 3668-УІ обмеження пенсії максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим законом, з таких підстав.

Так, згідно абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Суд зазначає, що вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI, оскільки в даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.

Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI норми є спеціальними, оскільки дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню. У зв`язку з цим положення пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI, а саме - усі його чотири абзаци, застосовуються у системному зв`язку між собою.

Таким чином, пункт 2 розділу ІІ Закону № 3668-VI в контексті перехідних положень не регулює питання обмеження максимальним розміром пенсії осіб, у яких на 1 жовтня 2011 року вона не досягала максимального розміру (десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Оскільки на момент набрання чинності Законом №3668-VI пенсія позивача не перевищувала законодавчо встановленого максимального розміру, суд доходить висновку, що на неї не поширюються норми пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI.

Текстуальний аналіз пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI дає підстави для висновку, що метою вказаної норми є деталізація умов дії положень статті 2 цього ж Закону лише щодо категорії пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом та перевищує встановлений максимальний розмір пенсії.

Також суд звертає увагу, що тлумачення пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI в контексті розмежування пенсіонерів на дві категорії: 1) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року і розмір якої перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений Законом № 3668-VI, 2) яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) була встановлена до 1 жовтня 2011 року, але розмір якої не перевищував максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, може призвести до порушення принципів рівності й справедливості, спотворення розуміння сутності обов`язку держави щодо гарантування права застрахованих осіб на пенсію.

Виокремлення осіб другої групи, без застосування до них положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, може призвести до здійснення їм подальших перерахунків (підвищень, індексацій, тощо) пенсій з можливим перевищенням встановленого статтею 2 даного Закону обмеження максимального розміру пенсії, що ставить у нерівне становище з пенсіонерами першої виділеної вище групи.

При цьому, звертає на себе увагу факт, що норми пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону №3668-VI та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.

Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).

Відтак, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Зазначені положення Закону №3668-VI на час розгляду та вирішення справи неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому обов`язкові для застосування.

Викладені вище висновки щодо застосування статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 червня 2020 року у справі №580/234/19.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно застосовано обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти адміністративного позову, частково довів правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 908 грн.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 5 від 12.04.2021 року в частині визначення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) загального проценту розрахунку пенсії від заробітку 60 % при перерахунку пенсії на підставі довідки № 74 від 01.04.2021 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, виданої Одеською обласною прокуратурою.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) перерахунок з 01.04.2021 року пенсії за вислугу років виходячи з 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі довідки № 74 від 01.04.2021 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) що враховується для перерахунку пенсії, виданої Одеською обласною прокуратурою.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908, 00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко