Справа № 160/17021/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2021-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2021 року м. Дніпросправа № 160/17021/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2021р. у справі №160/17021/20
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020р. ОСОБА_1 звернувся за допомогою поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-6/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.12.2020р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №160/8399/21 та справа призначена до розгляду у письмовому провадженні /а.с. 38/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що він у встановленому порядку звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2, але відповідач прийняв рішення про відмову йому у призначенні пенсії з посиланням на те, що він не має достатньо загального стажу, з якого призначається така пенсія. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та безпідставною з огляду на те, що станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії, його загальний трудовий стаж складав 33 роки 05 місяців 04 дні, а отже така підстава для відмови є безпідставною, тому просив суд: визнати протиправними дії відповідача, а саме відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, викладену у листі №0400-010303-8/110487 від 19.11.2020р. та скасувати їх, зобов`язав відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дня звернення з призначенням пенсії, тобто з 27.10.2020р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2021р. у справі №160/17021/20 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, оформлене листом від 19.11.2020р. №0400-010303-8/110487 про відмову у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ; зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача, подану 27.10.2020р., із врахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено /а.с. 63-67/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 10.03.2021р. у цій справі , подав апеляційну скаргу /а.с. 71-79/.

Адміністративна справа №160/17021/20, разом з матеріалами апеляційної скарги відповідача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 02.08.2021р. /а.с. 70/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.08.2021р. у справі №160/17021/20 апеляційна скарга ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2021р. у справі №160/17021/20 була залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги / а.с. 85/.

У встановлений судом строк відповідачем недоліки апеляційної скарги було усунуто та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021р. у справі №160/17021/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2021р. у справі №160/17021/20 та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 26.10.2021р. /а.с. 95,96/.

Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 71-79/ на те, що він не погоджується з рішенням суду першої інстанції від 10.03.2021р., оскільки судом під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, тому вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив суд рішення суду від 10.03.2021р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у справі, 27.10.2020р., маючи достатній пільговий спеціальний стаж, у встановленому порядку звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням відповідача №0400-010303-8/110487 від 19.11.2020р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах оскільки загальний стаж визначено ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2) і він становить не менше 30 років, а загальний стаж заявника становить 17 років 3 місяці 3 дні років, з яких 6 років 9 місяців 15 днів пільгового стажу по Списку №2 та 3 місяці 14 днів по Списку №1 /а.с.7/.

І саме це рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 обумовила звернення позивача до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі врегульовано положеннями Конституції України, нормами Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням вимог щодо дії цих законів у часі.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст.92 Конституції України передбачено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Положеннями абз.1 ч. 1, абз.1 ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок,

страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.11.2020 року №0400-010303-8/110487 «Про відмову в призначенні пенсії» відповідач зазначає, що загальний стаж роботи позивача на дату звернення становить 17 років 3 місяці 3 дні, з яких пільгового стажу по Списку № 2 - 6 років 9 місяців 15 днів, по Списку № 1 -3 місяці 14 днів.

В свою чергу, згідно із ч.5 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно до п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах 27.10.2020 року ОСОБА_1 досяг 57 річного віку.

Однак, пільговий стаж роботи позивача, який обраховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області становить 7 років 29 днів (стаж роботи за Списком №1 та за Списком №2), а також загальний стаж становить - 17 років 3 місяці 3 дні, що є менше половини стажу роботи, а також роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, а тому виключає можливість призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів проаналізувавши періоди роботи позивача, які Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувало до пільгового стажу позивача за Списком №2, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу зараховано наступні періоди:

- з 01.07.1985 року по 14.10.1985 року до пільгового стажу за Списком №1;

- з 17.07.1989 року по 18.09.1989 року, з 24.10.1989 року по 01.01.1992 року, з 01.10.1999 року по 03.03.1997 року до пільгового стажу за Списком №2.

В матеріалах справи наявна копія довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» 13.10.2020р. №12-87, та довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат 26.10.2020р. №5318.

Отже, вказані періоди роботи підлягають зарахуванню до стажу позивача, що надає право на призначення пільгової пенсії.

Водночас, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було залишено поза увагою час навчання позивача у закладі професійної (професійно-технічної) освіти з 01.09.1979р. по 10.06.1983р. та період проходження строкової служби в Радянської Армії з 13.05.1983р. по 03.05.1980р.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Враховуючи, що позивач з 01.09.1979р. по 10.06.1983р. навчався за спеціальністю «Електрослюсар черговий і по ремонту обладнання», 01.07.1985р. по 14.1985р. працював на посаді електрослюсар черговий та по ремонту обладнання з повним робочим днем, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, про включення до пільгового стажу позивача періоду його навчання в середньому професійно-технічному училищі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у редакції ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно п. 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Так, в період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590, що діяло в період з 03.08.1972 року по 31.12.1991 року. Підпунктом "к" частини 1 та частиною 3 пункту 109 цього Положення було встановлено, що період служби в складі Збройних Сил СРСР прирівнюються до роботи, яка дає право на призначення пенсій на пільгових умовах або в пільгових розмірах. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці, періоди, зазначені у підпункті "к", прирівнюються за вибором особи яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Тобто, вказаними нормами передбачено врахування періоду військової служби при визначенні права на пільгову пенсію.

Вищезазначене свідчить про наявність підстав для зарахування періоду проходження військової служби позивача до пільгового стажу.

Оскільки після закінчення служби в Радянської Армії, позивач був працевлаштований за професією, яка передбачена Списком №1 та яка надає право на отримання пенсії на пільгових умовах, то час строкової служби, а саме період з 13.05.1983р. по 03.05.1985р. прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду, тобто до роботи, яка передбачена Списком №1.

Крім того, оскільки після закінчення навчання в СПТУ, передбаченого підпунктом «з» зазначеної Постанови, позивач був працевлаштований за професією, яка передбачена Списком №1 та надає право на отримання пенсії на пільгових умовах, то час навчання в професійно-технічному училищі, а саме період з 01 вересня 1979 року по 10 червня 1983 року, прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду, тобто до роботи, яка передбачена Списком №1.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що час навчання позивача у закладі професійної (професійно-технічної) освіти з 01.09.1979 року по 10.06.1983р. та період строкової служби, а саме період з 13.05.1983р. по 03.05.1985р. повинні бути зараховані позивачу до пільгового стажу за Списком №1, а також враховуючи вже обрахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області пільговий стаж позивача - 7 років 29 днів (стаж роботи за Списком №1 та за Списком №2), колегія суддів приходить до висновку, що вказані періоди підлягають зарахуванню до стажу позивача, що надає право на призначення пільгової пенсії.

Таким чином, колегія суддів, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи, та приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у цій справі, вважає, що суд першої інстанції, виходячи з принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст. 8 Конституції України, усуваючи колізію норм права зробив правильний висновок про те, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, застосував норму закону, яка не забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність, а тому суд першої інстанції прийняв законне рішення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №0400-010303-8/110487 від 19.11.2020р. про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача, подану 27.10.2020р. про призначення пенсії пенсію за віком на пільгових умовах із врахуванням висновків суду в даній справі, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Приймаючи до уваги вищевикладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та ухвалено законне рішення і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судового рішення , тому колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 10.03.2021р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди заявника апеляційної скарги з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2021р. у справі №160/17021/20- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено - 26.10.2021р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко