Справа № 340/66/21
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 340/66/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року (суддя Пасічник Ю.П., м. Кропивницький) у справі № 340/66/21

за позовом ОСОБА_1

до Поліської митниці Держмитслужби

про скасування рішення, -

встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби України №UА204000/2020/000168/1 від 08.10.2020 про коригування митної вартості товарів (легкового автомобілю марки - HYUNDAI, модель - ELANTRA GLS, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення) та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2020/00797.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю сумнівів митного органу щодо достовірності відомостей пов`язаних з придбанням декларантом автомобіля, що вплинули на визначення митної вартості, та стали підставою для винесення спірних рішень.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив про неправильне та неповне дослідження судом першої інстанції усіх обставин справи, а саме договору купівлі-продажу транспортного засобу та документу, що підтверджує транспортні витрати, які на думку митного органу мали окремі неточності. Вказав, що вказані неточності не впливають на числове значення заявленої ним митної вартості, що підлягає перевірці митним органом при митному оформленні, та взагалі не спростовують визначену декларантом за першим методом митну вартість. Також, звернув увагу на не дослідження судом першої інстанції наданого ним рахунку та касового ордера, до змісту яких у митного органу виникли зауваження. Вказав на надання ним під час митного оформлення усіх документів, що підтверджують саме числове значення митної вартості товару, що не було враховано судом першої інстанції, який досліджував питання, що не мають відношення до визначення числового значення митної вартості, а саме питання щодо місця придбання транспортного засобу, а також дати оформлення довіреності на особу, що здійснювала його придбання. Крім того, вказав на необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо правомірності визначення митної вартості з використанням довідника NADA GUIDS без врахування наявних у автомобіля пошкоджень, а також взагалі безпідставність застосування митним органом шостого (резервного) методу без надання пояснень щодо неможливості застосування попередніх другорядних методів визначення митної вартості товару. З огляду на це, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про задоволення позову.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вказав, що остання містить обставини, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку. Посилаючись на встановлені під час митного оформлення розбіжності у наданих декларантом на підтвердження митної вартості документах зазначив про правомірність та обґрунтованість спірних рішень. Враховуючи зазначене, відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.06.2020 на підставі договору купівлі-продажу бувшого у вжитку транспортного засобу, скаржником придбано в Литовській Республіці, м. Каунас у нерезидента компанії UAB «Rolidas» легковий автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA GLS, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2014 року (а.с. 81, 82).

Згідно рахунку - фактури №517 від 23.06.2020 вартість транспортного засобу визначена в розмірі 4440 дол. США (а.с. 23, 24).

Згідно замовлення на отримання готівки від 23.06.2020 №222 скаржником сплачено вартість транспортного засобу в розмірі 4 440 дол. США (а.с. 79, 80).

Згідно пояснень скаржника, він особисто не був присутнім під час оформлення вищевказаних документів в Литовській Республіці, а представництво його інтересів пов`язаних з придбанням транспортного засобу здійснювала довірена особа ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с. 66).

Відповідно до довідки про транспортні витрати №125-LT від 07.10.2020, яка видана UAB «Rolidas», транспортні витрати пов`язані з перевезення автомобіля HYUNDAI ELANTRA GLS, НОМЕР_1 в Україну склали 150 дол. США, які складаються з вартості палива (75дол.США), експлуатаційні витрати (25дол.США), заробітна плата водія та добові (50дол.США) (а.с. 77, 78).

Але при цьому, згідно довідки від 07.10.2020, наданої скаржником митному органу, вартість доставки автомобіля HYUNDAI ELANTRA GLS, НОМЕР_1 до кордону України складає 500 дол. США, яка складається з морського транспорту (250дол.США), автомобільного транспорту (150дол.США), витрат на складі (100 дол. США) (а.с. 31).

06.10.2020 придбаний скаржником автомобіль було ввезено на територію України, що підтверджується Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобі, ручної поклажі та багажу, складеним посадовими особами Волинської митниці (а.с. 27,28).

07.10.2020 представником скаржника Корчевським Д. за посередництва декларанта ТОВ «Голден Брокс», подано до митного органу митну декларацію №UA204020/2020/245709, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: автомобіль марки HYUNDAI, модель ELANTRA GLS, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 94, 95).

У вказаній митній декларації скаржником самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 4 440 дол. США - графа 42 митної декларації, або 140 117,67 грн. (з урахуванням транспортних витрат в розмірі 500 дол. США за курсом 28,3639 грн.) графа 12, країна відправлення експорту США графа 15.

На підтвердження заявленої митної вартості автомобіля скаржником надано: договір купівлі-продажу від 23.06.2020, рахунок-фактуру від 23.06.2020 №517, довідку про витрати на транспортування від компанії продавця UAB «Rolidas» від 07.10.2020, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобі, ручної поклажі та багажу від 06.10.2020, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.05.2020 (а.с.29), довідку скаржника про транспортні витрати від 07.10.2020, висновок про якісні характеристики, товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 06.10.2020 (а.с.32), касовий ордер про внесення коштів за придбаний автомобіль від 23.06.2020.

У зв`язку з виникненням сумнівів щодо правильності визначення митної вартості автомобіля, відповідачем розпочату процедуру консультацій зі скаржником (а.с.34,35), та запропоновано надати:

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару;

- виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару;

- рахунки про здійснення платежів третім особам та договорів (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаними із даною угодою;

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту);

- банківські платіжні документи, що стосуються оплати за товар (касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі), які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу;

- копії митних декларацій країни відправлення.

Митний орган, за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації та додаткових документів, встановив наявність достатніх підстав вважати про надання декларантом неточних та неповних відомостей щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи інформацію, отриману з інтернет джерела (www.nadaguides.com) (а.с.57), вартість транспортного засобу визначена в розмірі 7 275 дол. США + 500 дол. США витрати на транспортування, або 220 529,32 грн.

Відмовивши у митному оформленні транспортного засобу митним органом складено рішення №UА204000/2020/000168/1 від 08.10.2020 про коригування митної вартості товарів (легкового автомобілю марки марка - HYUNDAI, модель - ELANTRA GLS, ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення) та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2020/00797 від 08.10.2020 (а.с. 14-17).

Зважаючи на коригування митної вартості автомобіля, скаржником було складено та подано до відповідача 13.10.2020 митну декларацію UA204020/2020/246942, відповідно до відомостей якої митна вартість скоригована до рівня 219 628,98 грн графа 46, що з урахуванням курсу валюти 28,248 дол. США графа 23, становить 7 775,028 дол. США (а.с. 96, 97).

Правомірність вищевказаних рішень митного органу є предметом спору у межах цієї адміністративної справи.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 246 Митного кодексу України визначено мету митного оформлення, яка полягає у забезпеченні дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

У відповідності до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 2 вказаної норми передбачено, що електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями статей 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 1 ст. 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ст. 52 Митного кодексу України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до ч. 2 зазначеної статті є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зі змісту ч. 3 ст. 53, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 54, ст. 58 Митного кодексу України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митного органу при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53 Кодексу) заборонено.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.08.2019 по справі № 804/9003/13-а, від 12.12.2019 по справі № 804/2957/17, від 13.08.2020 по справам № 815/3451/16, № 815/1935/16.

Судом першої інстанції встановлено та скаржником не заперечується, що скаржник, зазначаючи про обставини щодо придбання транспортного засобу вказував, що його придбання здійснено та оформлено на території Литовської Республіки у компанії UAB «Rolidas», при цьому від імені позивача його інтереси представляв Корчевський Дмитро.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що дата вчинення довіреності для представництва інтересів скаржника (05.10.2020) не співпадає з датою вчинення дій, пов`язаних з оформленням документів на придбання транспортного засобу (23.06.2020).

В ході розгляду справи представником скаржника змінено виклад обставин щодо придбання транспортного засобу та зазначено, що оформлення документів щодо придбання транспортного засобу здійснено за безпосередньої участі позивача на території України у м. Рівне.

Водночас, відповідно до митної декларації №UA204020/2020/245709 від 07.10.2020 (графа 15) країною відправлення товару вказано США, при тому, що фактично транспортний засіб за свідченнями скаржника придбавався в Литовській Республіці (а.с. 94).

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено придбання скаржником автомобіля у нерезидента компанії UAB «Rolidas». Також, матеріалами справи не підтверджено ані придбання вказаного автомобіля особисто скаржником, ані придбання останнього його представником Корчевським Дмитром, оскільки відповідна довіреність була оформлена значно пізніше, ніж відбулося оформлення купівлі-продажу автомобіля.

Отже, декларантом під час митного оформлення, а також до суду надано документи, складені за участю нерезидента компанії UAB «Rolidas», придбання автомобіля у якого скаржником не підтверджено.

Відповідно, зазначена у вказаних документах вартість автомобіля, що заявлена скаржником при митному оформленні за першим методом є документально не підтвердженою.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що довідка позивача щодо вартості витрат на доставку автомобіля від 07.10.2020 (а.с.31), містить витрати на морський транспорт (250дол.США), але при цьому будь-яких доказів щодо транспортування придбаного транспортного засобу морським транспортом скаржником як до митного органу під час митного оформлення, так і в ході розгляду справи, не надано.

Крім того, відсутні будь-які докази придбання транспортного засобу скаржником та компанією UAB «Rolidas» в США, які б зумовлювали необхідність транспортування товару морським транспортом.

Таким чином, скаржником не підтверджено таку складову числового значення митної вартості як транспортні витрати.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника, що довідка про транспортні витрати є належним доказом підтвердження останніх, оскільки у спірному випадку мова йде не про документ, яким підтверджено транспортні витрати, а про складову зазначеної у вказаному документі митної вартості, а саме витрати на морський транспорт, оскільки факт того, що транспортування автомобіля морським транспортом взагалі мало місце у спірному випадку не підтверджено жодним доказом.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на лист Поліської митниці від 11.12.2020 (а.с. 108-109), оскільки останній містить загальну інформацію відносно транспортних автомобілів, придбаних у США, в той час, коли у спірному випадку факт придбання та транспортування автомобіля з території США документально не підтверджено. Крім того, при складанні вказаного листа митним органом не враховано обставин спірного конкретного випадку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з позицією митного органу, яка підтримана судом першої інстанції, що митна вартість товару, заявлена скаржником при первинному митному оформленні не була підтверджена документами, що визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Також, колегія суддів зазначає, що під час проведення подальших консультацій з митним органом вказана митна вартість також не була підтверджена скаржником документально, оскільки надані ним на вимогу митного органу рахунок та касовий ордер стосуються взаємовідносин скаржника з компанією нерезидентом UAB «Rolidas», факт придбання автомобіля у якої скаржником документально не підтверджено.

Щодо застосування відповідачем під час коригування митної вартості відомостей з інтернет ресурсу www.nadaguides.com, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до п.п. з) п. 1.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за

№ 1074/8395, методика застосовується з метою визначення вартості КТЗ, його складників, що ввозяться на митну територію України.

Додатком №8 до вказаної Методики затверджено Перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкові літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, які можуть використовуватись під час визначення вартості транспортних засобів, зокрема, п. 17 Додатку №8 передбачає можливість використання періодичного довідника «N. A. D. A. Official used car guide» - N. A. D. A., США.

Матеріали справи містять витяг відкритої мережі Інтернет (www.nadaguest.com), яким підтверджено використану митним органом при винесенні спірних рішень митну вартість товару (а.с. 57).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявлена скаржником митна вартість не підтверджена відповідними доказами, а також скаржником не надано доказів на спростування правильності визначення митним органом митної вартості на підставі даних сайту www.nadaguest.com, а саме посилання на конкретні індивідуальні характеристики автомобіля, що впливають на визначення митної вартості, колегія суддів дійшла висновку про правомірність визначення митним органом митної вартості згідно спірних рішень.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовані. Відповідно, вказане рішення суду є правомірним та скасуванню не підлягає.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі № 340/66/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко