Справа № 404/7394/20
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7394/20
Номер провадження 2-а/404/93/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Мохонько В.В.,

за участі секретаря- Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2020 року позивач звернувся в суд із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, по якому просив скасувати постанову серія ЕАМ №3425730 від 13.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 листопада 2020 року інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Поправка Дмитром Вікторовичем відносно ОСОБА_1 винесена постанова серії ЕАМ №3425730 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вважає, постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Дійсно, позивач, керуючи належним собі автомобілем, був зупинений відповідачем.

В той же час співробітнику патрульної поліції, на його вимогу, у відповідності до п. 2.1. ПДР України, позивачем були надані: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вказує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_1 відповідає усім вимогам, визначеним Конвенцією «Про дорожній рух»/а.с. 1-3/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано ОСОБА_1 надати до суду в установлений строк належним чином оформлену позовну заяву, з її копіями відповідно до кількості учасників справи, визначитись із суб`єктним складом цього позову, довнести кошти по оплаті судового збору в розмірі 420,40 грн. (з врахуванням вже сплаченого- 420,40 грн.), надавши суду оригінал квитанції /а.с. 12-14/.

На вказану в позовній заяві адресу, представника позивача 03.12.2020 року направлено копію вищевказаної ухвали від 02.12.2020 року, для виконання /а.с. 15/.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.12.2020 року позовну заяву повернуто позивачу /а.с.26-27/.

Постановою колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду від 22.04.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.12.2020 року в адміністративній справ №404/7394/20 (2-а/404/351/20) скасовано. Справу №404/7394/20 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду /а.с. 46-47/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.08.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання /а.с. 55-57/.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.08.2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції /а.с. 85-86/.

В судове засідання від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав. Додатково, в обґрунтування протиправності дій відповідачів, зазначив, що ОСОБА_1 є громадянином Придністровської Молдавської Республіки. 09.11.2020 року через митний кордон України здійснив тимчасове ввезення на митну територію України особистого транспортного засобу Тойота Скион (код УКТЗЕД 8703), чорного кольору, дата випуску 01.01.2006 року, номер кузову НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2400 куб.см, свідоцтво НОМЕР_3 від 03.05.2008, тимчасове користування строком до 08.11.2021 року, що підтверджується посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 Дніпровської митниці. Надалі, в установленому порядку позивачем на належний йому транспортний засіб було отримано тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_5 від 24.11.2020 року. Вважає, що позивач на законних підставах користується своїм транспортним засобом на митній території України, а тому дії відповідачів є протиправними.

Відповідач Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції та співвідповідач Департамент патрульної поліції, їх представники не з`явились, повідомлялись належно, подали до суду відзив та заперечення на відповідь на відзив, якими просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.11.2020 року о 14:43:13 год. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Toyota Scion T972EM на іноземній реєстрації та під час перевірки документів з`ясувалось, що реєстраційні документи на т.з. не відповідають вимогам конвенції про дорожній рух (Відень 1968), чим порушив п. 29.1 "а" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

По факту вчинення правопорушення 13.11.2020 року інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Поправка Д.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3425730, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення -штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП /а.с.5/.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. «а» п. 29.1 Правил, водій механічного транспортного засобу, що прибуває до України з іншої країни, а також водій - громадянин України, який виїжджає за кордон, повинні мати: реєстраційні документи на транспортний засіб і посвідчення водія, що відповідають вимогам Конвенції про дорожній рух (Відень, 1968).

У відповідності до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.1974 року ратифіковано Віденську Конвенцію про дорожній рух від 1968 року.

Відповідно до п. «b» ст.1 Конвенції, транспортний засіб вважається таким, що перебуває у міжнародному русі, якщо: іі) він не зареєстрований в цій державі.

Згідно п. «а» ст. 35 Віденської конвенції: « Положення цієї Конвенції застосовуються до автомобілів, що знаходяться в міжнародному русі, і до причепів, інших, ніж зчеплений з автомобілем легкий причіп, які зареєстровані однією з Договірних сторін або одним з її територіальних підрозділів, причому водій автомобіля повинен мати свідоцтво про реєстрацію, підтвердження факту реєстрації, або відповідним компетентним органом цієї Договірної Сторони або її територіального підрозділу, або від імені Договірної Сторони або її територіального підрозділу уповноваженим нею на те об`єднанням».

За приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП, в редакції яка діяла на час прийняття відповідачем оскарженої постанови, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Так, стороною позивача до матеріалів справи додано копію свідоцтва про реєстрацію, серії НОМЕР_1 виданого 03.05.2008 року МРЕВ ДАІ м. Тирасполь Придністровської Молдавської Республіки.

Разом з цим, відповідно до ст. 110 Конституції Республіки Молдова та ст. 3 Закону Республіки Молдова № 173 у складі Республіки Молдова засновано адміністративно-територіальне формування Придністров`я.

Оскільки адміністративно-територіальний устрій Республіки Молдова не містить формування під назвою «Придністровська Молдавська Республіка», будь-які документи, видані установами зазначеної Придністровської Молдавської Республіки, не можуть вважатися офіційними документами виданими від імені Республіки Молдова чи від її офіційного органу.

Нотою Міністерства закордонних справ та європейської інтеграції Республіки Молдова від 11.06.2007 року №11140 повідомлено Україну, що документи про реєстрацію ТЗ, оформлені УДАІ МВС Придністровської Молдавської Республіки, не мають юридичної сили. Водночас жителі Придністровського регіону мають змогу зареєструвати свої ТЗ відповідно до законодавства Республіки Молдова.

Згідно зі ст. 1 Договору про добросусідство, дружбу і співробітництво між Україною та Республікою Молдова, ратифікованого законом №459/96-ВР від 1.11.96, Україна зобов`язується дотримуватись у відносинах із Республікою Молдова принципів непорушності кордонів, територіальної цілісності та невтручання у внутрішні справи.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із позицією сторони відповідачів, що реєстраційний документ на транспортний засіб під назвою «Свидетельство о регистрации, серии НОМЕР_1 » не є таким, що видано від імені Республіки Молдова чи її компетентних органів у відповідності до ст. 35 Конвенції.

Крім того, Придністровська Молдавська Республіка не є учасником Віденської конвенції «Про дорожній рух» 1968 року.

Доводи представника позивача щодо тимчасового ввезення 09.11.2020 року на митну територію України ОСОБА_1 через митний кордон України особистого транспортного засобу Тойота Скион (код УКТЗЕД 8703), чорного кольору, дата випуску 01.01.2006 року, номер кузову НОМЕР_2 , об`єм двигуна 2400 куб.см, свідоцтво НОМЕР_3 від 03.05.2008, тимчасове користування строком до 08.11.2021 року, не заслуговують на увагу суду, оскільки посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 Дніпровської митниці в матеріалах справи відсутнє, а тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_5 з датою реєстрації 24.11.2020 року (після винесення оскаржуваної постанови серії ЕАМ №3425730 від 13.11.2020 року), а відтак суд вирішує справу на підставі наявних письмових доказів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не було надано ні поліцейському, ні безпосередньо до суду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке б відповідало вимогам Віденської конвеції про дорожній рух 1968 року, відповідно в діях позивача наявне порушення вимог п. 29.1 «а» ПДР України.

Отже, підтверджується наявність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Разом з цим, суд вважає, що є помилковими доводи представника позивача про необхідність скасування оскаржуваної постанови з підстав не повідомлення відповідачем позивачу причини зупинки його автомобіля, враховуючи таке.

Статтею 23 Закону України "Про національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, в тому числі: - вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; - припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; - регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" (в редакції яка діяла на час прийняття відповідачем оскарженої постанови), визначено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред"являти для перевірки посвідчння водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавсвом,- страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З аналізу норм закону можна зробити висновок, що повноваження працівника поліції не є обмеженими для зупинки транспортного засобу виключно при вчиненні особою порушень Правил дорожнього руху та поліцейський з метою запобігання вчинення адміністративного правопорушення має право зупиняти транспортний засіб й у інших випадках.

Суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права, вважає за необхідне зазначити, що Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007 р. у складі Великої палати у справі «Огаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», постановив, що будь-яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Таким чином, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, суд вважає, що інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Поправка Д.В., який діяв від імені органу Національної поліції, а не від свого імені, у справі під час прийняття постанови серії ЕАМ №3425730 від 13.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст. ст. 6 ,8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови - залишити без задоволення, а постанову інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Поправка Дмитра Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3425730 від 13.11.2020 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Ю. Бутусова, 22б, м. Кропивницький;

співвідповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста,3 м. Київ.

Повне судове рішення складено 15.11.2021 року.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В.Мохонько