Справа № 640/31060/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року м. Київ № 640/31060/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «СПОРТ-ЕРА»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОРТ-ЕРА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «СПОРТ-ЕРА») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03 вересня 2020 року №, що прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03 вересня 2020 року №, що прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 03 вересня 2020 року №, що прийняте Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що дії податкового органу щодо проведення позапланової невиїзної перевірки позивача та винесені податкових повідомлень-рішень не базуються на вимогах чинного законодавства України, встановлені та викладені фактичні дані не відповідають дійсності. На переконання позивача, враховуючи те, що повідомлення про початок перевірки з копією наказу було вручено в останній день перевірки, відповідач не мав права проводити перевірку.

Позивач також звертає увагу, що контролюючий орган безпідставно провів документальну позапланову невиїзну перевірку та фактично вийшов за межі предмету перевірки і перевіряємого періоду, включивши до предмету перевірки суми від`ємних значень і податкового кредиту, які безпосередньо відносяться до попередніх двох звітних (податкових) періодів.

Також, позивач зазначає, що так як податкові декларації разом з ПДВ за попередній період вже перевірялись камеральними перевірками і у контролюючого органу не виникало питань щодо раніше поданих декларацій, відсутні підстави для повторної їх перевірки в порядку п.78.1.8 ст. 78 Податкового кодексу України (далі по тексту -ПК України).

Крім іншого, позивач зазначає, що відповідач неправомірно пов`язує суми від`ємних значень які було сформовано і задекларовано по господарським операціям у попередні звітні (податкові) періоди, з від`ємним значенням, яке було сформовано і задекларовано у травні 2020 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/31060/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, або заяву про визнання позову.

У визначений судом строк відзиву від відповідача, а також інших заяв, клопотань, пояснень не надійшло, при цьому копія вказаної ухвали з позовною заявою надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримана уповноваженою особою останнього 04.01.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року для повного та всебічного встановлення обставин справи, призначено розгляд адміністративної справи №640/31060/20 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засіданні, призначене на 29.09.2021 з`явився представник позивача Новинський О.В.

Представник позивача Новинський О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник ГУ ДПС у м. Києві в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, отримане уповноваженою особою останнього за довіреністю 20.09.2021.

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 оголошено про подальший розгляд справи без виклику сторін.

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (частина друга статті 77, частина четверта статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

За таких обставин суд завершує розгляд справи по суті за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд -

У С Т А Н О В И В:

Як вбачається з наявних матеріалів справи, зокрема з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «СПОРТ-ЕРА» із квітня 2012 року зареєстроване, як юридична особа та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у м.Києві, ДПІ у Печерському районі.

Основним видом економічної діяльності ТОВ «СПОРТ-ЕРА» є (93.11) Функціювання спортивних споруд.

Наказом №4812 від 17.07.2020 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СПОРТ-ЕРА» наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «СПОРТ-ЕРА» з 24.07.2020 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів.

Повідомлення №103682/10/26-15-05-04-02 датовано 21.07.2020.

Головне управління ДПС у м.Києві листом №105228/10/26-15-05-04-02 від 24.07.2020 «Про надання інформації» повідомило ТОВ «СПОРТ-ЕРА» про необхідність надання усіх наявних документів по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за періоди, у яких виникло від`ємне значення з податку на додану вартість, а саме за березень 2020 року.

Встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у м.Києві відповідно до п.п. 78.1.8 ст. 78.1 ст. 78, п.79.1 ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями (далі - ПК України) проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «СПОРТ-ЕРА» з питань законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис.грн. за травень 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 18.06.2020 №).

За результатом перевірки складено Акт №702/26-15-05-04-02/38150725 від 12.08.2020 у висновках якого вказано, що перевіркою встановлені порушення ТОВ «СПОРТ-ЕРА»:

- п. 44.1 ст. 44, п.1851. ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 ПК України, в результаті завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся на загальну суму 122 355 грн., у тому числі за травень 2020 року на загальну суму 122 355 грн. та занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 425 грн., в тому числі за травень 2020 року на суму 3 424 грн.;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 ПК України, посадовими особами контролюючого органу не надано в повному обсязі первинних документів.

Не погоджуючись з Актом перевірки, TOB «СПОРТ-ЕРА» подано заперечення на Акт перевірки вих. № 285 від 18 серпня 2020 року.

На підставі Акту №702/26-15-05-04-02/38150725 від 12.08.2020, відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення від 03 вересня 2020 року:

від 03 вересня 2020 року № щодо встановлення порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПКУ та застосування штрафних санкцій на підставі п. 123.1 ст. 123 ПКУ у зв`язку з чим збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 4 280 грн. яка включає суми: 3 424 грн. за податковими зобов`язаннями та 856 грн. за штрафними санкціями;

від 03 вересня 2020 року № щодо встановлення порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПКУ і зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 122 355 грн;

від 03 вересня 2020 року № щодо встановлення порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 ПКУ та застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 1020 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями -рішеннями, TOB «СПОРТ-ЕРА» 15.09.2020 подало скаргу до ДПС України.

За результатом розгляду скарги, ДПС України прийнято рішення про результат розгляду скарги № 31859/6/99-00-06-02-01-06 від 05.11.2020, яким податкові повідомлення -рішення залишені без змін, а скарга TOB «СПОРТ-ЕРА» - без задоволення.

Вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Щодо порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки суд зазначає наступне.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Статтею 79 Податкового кодексу України визначено особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Зокрема, пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України.

Суд зазначає, що такий вид перевірки, як позапланова невиїзна, без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Верховний Суд у постанові від 27 травня 2021 року у справі №320/2460/19 зазначив: оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що Наказ №4812 від 17.07.2020 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СПОРТ-ЕРА», повідомлення від 21.07.2020 №103682/10/26-15-05-04-02 було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «СПОРТ-ЕРА» 22 липня 2020 року про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, а отримано ТОВ «СПОРТ-ЕРА» 30.07.2020, тобто в останній день перевірки, як зазначає позивач. Доказів протилежного суду надано не було.

Відповідно до вимог п. 42.1 ст. 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом 3 п. 42.4 ст. 42 ПК України визначено, що датою вручення платнику податків документа є зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків - якщо документи направлялись в електронному вигляді.

Абзацом 2 п. 42.5 ст. 42 ПК України визначено, що документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, находження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з їх причин.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку затвердженого Постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270:

вручення поштового відправлення - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення одержувачу;

повідомлення про вручення поштового відправлення - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення.

Таким чином, враховуючи приписи ПК України, надіслані податковим органом документи (Наказ №4812 від 17.07.2020 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СПОРТ-ЕРА», повідомлення від 21.07.2020 №103682/10/26-15-05-04-02) вважаються врученими платнику податків саме 30.07.2020.

Разом з тим, згідно інформації, що міститься у Акті №702/26-15-05-04-02/38150725 від 12.08.2020, документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання ТОВ «СПОРТ-ЕРА» податкового законодавства було проведено у період із 24.07.2020 по 30.07.2020, тобто до моменту вручення позивачу Наказу №4812 від 17.07.2020 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СПОРТ-ЕРА», повідомлення від 21.07.2020 №103682/10/26-15-05-04-02.

Доказів, що Наказ №4812 від 17.07.2020 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СПОРТ-ЕРА» та повідомлення від 21.07.2020 №103682/10/26-15-05-04-02 направлялись також через електронний кабінет платника податків, матеріали адміністративної справи не містять.

Верховний Суд України у постанові від 25 січня 2015 року у справі №21-425а14 зробив правовий висновок відповідно до якого, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не було дотримано вимог ПК України в частині ознайомлення позивача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки до її початку, у встановлений законом спосіб.

Суд зазначає, що головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Окрім того, аналізуючи положення ПК України в розрізі процедури проведення податкових перевірок, Верховний Суд у справі №160/2116/19 (рішення від 12 серпня 2020 року) зазначив, що завчасне (до початку перевірки) повідомлення про час та місце її проведення перевірки є гарантією права платника податку на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку, а також необхідних пояснень з питань, що слугували призначенню податкової перевірки. Так, вимога, яку ПК України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, кореспондує із зазначеними в статті 17 ПК України правами платника податків.

З урахуванням наведеного обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входить до предмету доказування для цілей вирішення цього спору, й підлягає першочерговому дослідженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що документальну позапланову невиїзну перевірку позивача було проведено з грубим порушенням вимог Податкового кодексу України, а тому вона є протиправною та незаконною.

Щодо висновків Акту №702/26-15-05-04-02/38150725 від 12.08.2020 про порушення позивачем:

- п. 44.1 ст. 44, п.1851. ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 ПК України, в результаті завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся на загальну суму 122 355 грн., у тому числі за травень 2020 року на загальну суму 122 355 грн. та занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 425 грн., в тому числі за травень 2020 року на суму 3 424 грн.;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 ПК України, посадовими особами контролюючого органу не надано в повному обсязі первинних документів, суд вважає за належне вказати наступне.

Перш за все, суд вважає за необхідне зазначити, що в Акті №702/26-15-05-04-02/38150725 від 12.08.2020 вказано: «ТОВ «СПОРТ-ЕРА» не було надано до перевірки документів щодо підтвердження показників, задекларованих в податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року».

Як встановлено під час розгляду справи судом, надіслані податковим органом документи (Наказ №4812 від 17.07.2020 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СПОРТ-ЕРА» та повідомлення від 21.07.2020 №103682/10/26-15-05-04-02) згідно вимог ПК України вважаються врученими платнику податків, саме 30.07.2020, тобто в останній день перевірки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач був позбавлений можливості надати підтверджуючі документи щодо задекларованих показників податкових зобов`язань з ПДВ за травень 2020 року під час проведення самої перевірки.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи 30 липня 2020 року вих№30/07-20 ТОВ «СПОРТ-ЕРА» на виконання вимог п.85.2 ст.85 ПК України, засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення та описом вкладення було направлено на адресу контролюючого органу первинні документи, які, на переконання платника податку, підтверджують числові значення декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2020 року, а саме:

- платіжне доручення від 08.05.2020 № 39608 на суму 350,00 гри., в т.ч. ПДВ 58,33 грн., отримувач TOB «Інтернаціональні телекомунікації» код 30109015;

-рахунок від 05.05.2020 №3037186/98343686;

- платіжне доручення від 22.05.2020 №39777 на суму 55878,08 грн., в т.ч. ПДВ 9313,01 грн., отримувач TOB «B.B.B. Груп» код 41382923;

- рахунок на оплату від 20.05.2020 №ВВ-283;

- платіжне доручення від 27.05.2020 №39807 на суму 7110,00 грн., в т.ч. ПДВ 1185,00, отримувач TOB «Гігатранс Україна» код 39961313;

-рахунок на оплату від 20.05.2020 № 3934;

-платіжне доручення від 21.05.2020 року №39751 на суму ПДВ 154,84 грн., отримувач TOB «Епіцентр К» код 32490244;

-рахунок від 20.05.2020 № Счт/02-0865631;

- платіжне доручення від 29.05.2020 №39853 па суму 2787,48 грн., в т.ч. ПДВ 464,58 грн.,' отримувач TOB «Епіцентр К» код 32490244;

- рахунок Счт/BR-00114477 від 27.05.2020;

- платіжне доручення від 13.05.2020 №39636 на суму 750,00 грн., в т.ч. ПДВ 125,00 гри., отримувач TOB «Інтернаціональні телекомунікації» код 30109015;

- рахунок від 05,05.2020 №2814362/98352094;

- платіжне доручення від 27.05.2020 №39806 па суму 682,26 грн., в т.ч. ПДВ. 113,71 гри., отримувач TOB «Київлайн» код 36947469; .-

- рахунок на оплату від 21.05.2020 №2354;

- платіжне доручення від 29.05.2020 №39852 на суму -21364,01 грн., в т.ч. ПДВ 3560,67 грн., отримувач TOB «Міра Будматеріали» код 31745657;

- рахунок-фактура від 28.05.2020 №РФ-1797;

- платіжне доручення від 06.05.2020 №39574 на суму 450,00 грн, в т.ч. ПДВ 75,00 грн., отримувач TOB «Охорона і БезПека-Київ» код 33675629;

- рахунок на оплату від 01.05.2020 №2359;

- платіжне доручення від 21.05.2020 №39736 на суму 3000,00 гри., в т.ч. ПДВ 500,00 грн., отримувач TOB «Охорона і Безпека-Київ» код 33675629; . :

- рахунок па оплату від 18.05.2020 №2479;

- платіжне доручення від 13.05.2020 №39628 на суму 162500,00 гри., в т.ч. ПДВ 27083.33 грн., в т.ч. ПДВ 27083,33 грн., отримувач Представництво «ТАГЛІАДОРЕ» код 26550407;

- платіжне доручення від 13.05.2020 №39629 на суму 162500,00 грн., в т.ч. ПДВ 132000,00 грн., в т.ч. ПДВ 22000,00 гри., отримувач Представництво «ТАГЛІАДОРЕ» код 26550407

-платіжне доручення від 28.05.2020 №39808 на суму 8734,85 грн., в т.ч. ПДВ 1455,81 грн., отримувач TOB «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ» код 24738845;

- рахунок - фактура на оплату по замовленню від 26.05.2020 №ГРМ-059078;

-акт наданих послуг від 30.04.2020 №127 на суму 7695,00 гри., в т.ч. ПДВ 1282,50 грн., виконавець TOB «Спортивний комплекс «Олімпія» код 38746348;

-акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2020 №356819641 на суму 8,00 грн., в т.ч. ПДВ 1,33 грн., виконавець ТОВ «Небесна криниця ЛТД» код 37117315;

- видаткова накладна від 08.05.2020 №3 5682ІЧ61 на суму 340,00 гри,, в т.ч. ПДВ 56,67 грн., постачальник ТОВ «Небесна криниця ЛТД» код 37117315;

- видаткова накладна під 19.05.2020 №356829191 на суму 510,00 гри., в т.ч. ПДВ 85,00 грн., постачальник TOB «Небесна криниця ЛТД» код 37117315;

- видаткова накладна від 20.05.2020 № ВВ-257 на суму 40800,00 гри., в т.ч. ПДВ 6800,00 грн. постачальник--TOB «B.B.B. Груп» код 41382923;

- видаткова накладна від 21.05.2020 №РН-0000181 на суму 25999,68 гри., в т.ч. ПДВ 4333,28 грн., постачальник TOB «Грінвєй груп-ЛТД» код 42590719; ;

- видаткова накладна від 22.05.2020 №356830174 на суму 680,00 грн., в т.ч. ПДВ ! 13,33 гри., постачальник TOB «Небесна криниця ЛТД» код 37117315;

- видаткова накладна під 27.05.2020 №356831207 на суму 850,00 грн., в т.ч. ПДВ 141,67 гри., постачальник TOB «Небесна криниця ЛТД» код 37117315;

- акт надання послуг від 31.05.2020 № 136 на суму 92964,72 грн., в т.ч. ПДВ 15494,12 грн. виконавець TOB «Спортивний комплекс «Олімпія» код 38746348;

- акт падання послуг від 31.05.2020 № 137 на суму; 11,38 грн., в .т.ч. ПДВ 1,90 грн., виконавець TOB «Спортивний комплекс «Олімпія » код 38746348;

- акт надання послуг від 31.05.2020 № 138 на суму 15196,39 гри., в т.ч. ПДВ 2532,73 гри., виконавець TOB «Спортивний комплекс «Олімпія» код 38746348;

- акт надання послуг від 31.05.2020 № 139 на суму 109843,12 гри., в т.ч. ПДВ 18307,19 грн., виконавець ТОВ «Спортивний комплекс «Олімпія» код 38746348;

- акт надання послуг від 31.05.2020 № 140 на суму 145395,00 гри., в т.ч. ПДВ 24232,50 грн., виконавець TOB «Спортивний комплекс «Олімпія» код 38746348;

- рахунок за телекомунікаційні послуги №65 па суму 10836,23 грн., в т.ч. ПДВ 1699,80 грн.;

- рахунок-акт від 30.04.2020 №5939585*4250654 на суму 1536,00 грн., в т.ч. ПДВ 256,00 грн. надавач послуг ПрАТ «ДАТАГРУП» код 31720260;

- акт надання послуг від 31.05.2020 №47 па суму 120000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20000,00 грн., виконавець TOB «Фавор-Сервіс» код 42197633;

- акт надання послуг від 31.05.2020 №48 на суму 20000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3333,33 грн., виконавець TOB «Фавор-Ссрвіс» код 42197633;

- акт надання послуг від 31.05.2020 №2463 на суму 43,50 гри., в т.ч. ПДВ 7,25 грн., виконавець TOB «Охорона і Безпека-Київ» код 33675629;

- акт надання послуг від 31.05.2020 №74 на суму 135264,25 грн., в т.ч. ПДВ 22544,04 грн., виконавець TOB «УНІ КРОК» код 40599683;

- акт надання послуг від 31.05.2020 №70 на суму 260,89 грн., в т.ч. ПДВ 43,48 грн,, виконавець TOB «УНІ КРОК» код 405996S3;

- акт надання послуг від 31.05.2020 №69 на суму 6092,92 грн., в т.ч. ПДВ 1015,49 грн.. виконавець TOB «УНІ КРОК» код 40599683;

- акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2020 №356826349 на суму 8,00 грн., в т.ч. ПДВ 1,33 грн., виконавець TOB «Небесна криниця ЛТД»;:

- акт здачі-прийняття робіт-(надання послуг) від 31.05.2020 №245 па суму 19779,65 гри., в т.ч. ПДВ 3296,61 грн., виконавець TOB «Кетчап Лоялті Маркетинг Україна» код 40948217;

- Договір № ОР -124-1 Оренди рухомого майна від 16.07.2018, укладений з Представництвом «ТАГЛІАДОРЕ» код 26550407;

- Додаткова угода №1 від 16.07.2018 до Договору № ОР -124-1 Оренди рухомого майна від 16.07.2018; .

- акт приймання передачі від 17.07.2018 до Додаткової угоди №1 від 16.07.2018 до Договору № ОР -124-1 Оренди рухомого майна від 16.07.2018;

- Додаткова угода №2 від 30.11.2018 до Договору № ОР -124-1 Оренди рухомого майна від 16.07.2018;

- акт приймання передачі (повернення) від 30.11.2018 до Додаткової угоди №2 від 30.11.2018 до Договору № ОР -124-1 Оренди рухомого майна від 16.07.2018.

Надані документи досліджувались судом при розгляді адміністративної справи та, враховуючи встановлені судом порушення прав позивача при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки, взяті судом до уваги при ухваленні судового рішення у справі.

Зі змісту Акту перевірки №702/26-15-05-04-02/38150725 від 12.08.2020 вбачається, що Товариством не підтверджено задеклароване від`ємне значення по податку на додану вартість в сумі 125 799 грн. за попередні періоди, які мали вплив на формування від`ємного значення за травень 2020 року.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Згідно п. 200. 1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Тобто, за правилами п. 200.1 ПК України, від`ємне значення розраховується як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду і сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до ст. 202 ПК України звітним (податковим) періодом з ПДВ є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених ПК України, календарний квартал.

Згідно з п. 203.1 ст. 203 ПК України податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У рядку « 02» поданої позивачем податкової декларації з ПДВ звітним (податковим) періодом є «травень 2020 року».

Тобто, чинні положення ПК України визначають такий порядок розрахунку від`ємного значення з податку на додану вартість у звітному (податковому) періоді:

Від 'ємне значення за травень 2020рік = сума податкового зобов`язання за травень 2020 рік - сума податкового кредиту за травень 2020 рік.

Сума податкового зобов`язання за травень 2020 рік визначена у рядку « 1.1» податкової декларації з ПДВ та складає 194 900 грн (у зв`язку з відсутністю у звітному періоді доходів та прибутку).

Сума податкового кредиту за травень 2020 рік визначена у рядку « 10.1» колонки «Б» податкової декларації з ПДВ та складає 204 096 грн. і коригування податкового кредиту у розмірі (-) 12 620 грн. (рядок 14 декларації).

Підрахувавши податкові зобов`язання з урахуванням податкового кредиту і його коригування, виходить позитивне значення за звітній (податковий) період «травень 2020 рік» у розмірі 3 426 грн, яка складається: 194 900,00 грн -(204 096,00 грн - 12 620 грн.) = 3 426 грн.

Таким чином, при позитивному значенні за звітній (податковий) період «травень 2020 рік» у відповідача були відсутні підстави для проведення документальної позапланової перевірки на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПКУ за звітний (податковий) період - травень 2020 року, визначений в Наказі № 4828 від 17.07.2020.

В свою чергу, як стверджує позивач, сума 125 779 ,00 грн., яку визначив відповідач, є сумою від`ємного значення не за звітній (податковий) період - травень, а сума від`ємного значення, що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду та фактично складається з суми від`ємного значення за березень - 125 779 ,00 грн.

Отже, загальна сума від`ємного значення у розмірі 122 355,00 грн., щодо якої складено податкове повідомлення-рішення виникла в наслідок того, що в травні 2020 року було задекларовано позитивне значення у розмірі 3 426 грн. яка складається: 125 779 грн - 3 426 грн. = 122 355 грн.

Зазначена інформація відображена у Таблиці 1 Додатку 2 до податкової декларації з ПДВ.

Згідно п. 46.1 ст. 46 ПКУ податкова декларація, розрахунок, звіт (дачі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків) щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як було зазначено вище, до податкової декларації і додатку 2 до податкової декларації за травень 2020 року, позивачем було задекларовано податкові зобов`язання у розмірі 194 900,00 грн. (рядок 9 декларації), податковий кредит в сумі 204 096,00 грн. (рядок 10.1 декларації), коригування податкового кредиту у розмірі (-) 12 620,00 грн. (рядок 14 декларації), які було сформовано по господарським операціям, здійсненим у звітному (податковому) періоді - травні 2020 року.

В рядку 16 та 16.1 податкової декларації за травень 2020 року було зараховано та включено, відповідно до пп. в) п. 200.4 ст. 200 ПКУ, податковий кредиту розмірі 125 779,00 грн., що сформувався з від`ємних значень по господарським операціям, які були здійснені в минулих звітних (податкових) періодах і які були задекларовані у березні - на суму 125 779 грн.

В силу вимог податкового законодавства, позивач зобов`язаний вносити відомості про сформовані від`ємні значення у попередні звітні (податкові) періоди та зараховувати їх до складу податкового кредиту в наступні звітні (податкові) періоди.

Однак, зазначені відомості, які були задекларовані у березні - на суму 125 779 грн. не впливають на загальну суму нарахованого та сплаченого податкового зобов`язання за травень 2020 року, оскільки не мають відношення до господарських операцій і взаємодій з контрагентами, які були здійснені у травні 2020 року.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв 'язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктами 200.1-200.3 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пп.5 п. 4 розділу 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість Затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21:

У рядку 16 відображається від 'ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

Тобто, як вже зазначалось вище, позивачем до податкової декларації за травень 2020 року було лише перенесено і включено до податкового кредиту від`ємні значення, які сформувались в минулих звітних (податкових) періодах, і які відповідно до пп. в) п. 200.4 ст. 200 ПКУ повинні зараховуватися платником податків до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд звертає увагу, що з 16 березня 2020 року Постановою КМУ №211 в Україні було встановлено карантин та запроваджено низку обмежувальних протиепідемічних заходів, які забороняли роботу фітнес-клубів, тренажерних залів і басейнів на час дії протиепідемічних заходів.

Як зазначає представник позивача, оскільки діяльність Товариства пов`язана з наданням спортивно-оздоровчих послуг та забезпечені функціонування спортивних споруд, запроваджені протиепідемічні заходи унеможливили надання цих послуг і отримання за ці послуги доходів, однак впроваджені протиепідемічні заходи ніяким чином не зупиняли обов`язку підприємства по виплатам орендних, комунальних, експлуатаційних та інших платежів у зв`язку з чим сформувалось від`ємне значення з податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, оскільки завищення від`ємного значення податкового зобов`язання на суму 122 355,00 грн., відповідно до оскаржуваного ППР, ґрунтується виключно на зарахуванні суми від`ємних значень, які вже були сформовані та задекларовані у попередні (звітні) періоди ТОВ «СПОРТ-ЕРА», таке завищення слід визнати протиправним, як таке, що вчинене всупереч положенням чинного законодавства.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Оскільки контролюючим органом завищення від`ємного значення за травень 2020 року позивачу нараховано протиправно, відсутня підстава для застосування положень згаданої норми.

Крім того, контролюючим органом в Акті перевірки зазначено: Згідно даних системи автоматичного співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України, перевіркою встановлено розбіжності між сумами податкового кредиту з ПДВ, задекларованого TOB «СПОРТ-ЕРА», та сумами податкових зобов`язань з ПДВ, задекларованих постачальниками, а саме:

Рядок 12 TOB «ЕПІЦЕНТР К» відхилення суми ПДВ у розмірі 619 грн. 42 коп.

Однак, як встановлено судом, дані твердження контролюючого органу спростовуються матеріалами справи, а саме: платіжним дорученням №39751 від 21.05.2020, рахунком №Счт/02-0865631 від 20.05.2020, платіжним дорученням №39853 від 29.05.2020, рахунок №Счт/ВК-0011477 від 27.05.2020, зареєстрованими податковими накладними отриманими від ТОВ «Епіцентр-К»: 21.05.2020 на суму 154,84 грн., 29.05.2020 на суму 464,58 грн.

Щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 03.09.2020 № , яким на позивача накладено штрафні санкції, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що відповідач прийняв оскаржуване ППР та застосував до позивача штраф за порушення вимог п.44.1 п. 44.6 ст.44 ПК України в розмірі 1020,00 грн.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України встановлено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Як було встановлено вище, 30 липня 2020 року вих№30/07-20 ТОВ «СПОРТ-ЕРА» на виконання вимог п.85.2 ст.85 ПК України, засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення та описом вкладення було направлено первинні документи, які, на переконання платника податку, підтверджують числові значення декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2020 року. Вказане не оспорюється сторонами.

Вказані вище обставини доводять, що позивач надавав наявні у нього документи, які були отримані контролюючим органом. Отже, виконав вимоги ПК України.

Відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.

Згідно з положеннями ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Вчинення порушення позивачем приписів п.44.1, п.44.6 ст. 44, п. 85.2 ст.85 ПК України, про що зазначено в Акті перевірки, оспорюваному ППР, та передбачає застосування штрафу, визначеного п.121.1 ст.121 ПК України, відповідачем не доведено.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вказані вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що у спірних правовідносинах оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 03 вересня 2020 року №, №, № прийняті з дотриманням вимог закону, у тому числі не довів конкретного факту допущення позивачем податкового порушення.

Отже, доводи позивача щодо наявності підстав для скасування спірних податкових повідомлень - рішень від 03 вересня 2020 року №, №, № є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОРТ-ЕРА» (, адреса: 01024, м. Київ, вул. Шовковична, 27, кв.8) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 03 вересня 2020 року: №, №, №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОРТ-ЕРА» (, адреса: 01024, м. Київ, вул. Шовковична, 27, кв.8) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.В. Аблов