Справа № 308/15032/21
Суддя: Дегтяренко К. С.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді Дегтяренко К.С.,
за участю секретаря Чейпеш В.В.,

перекладача - Авастхі Шубхам
представника позивача - Поліщук К.В.
відповідача - Пармешер Сінгх

представник відповідача адвокат Ільницький С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України,-

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з позовною заявою до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України.
Позов мотивує тим, що відповідач 11 листопада 2021 року о 00:25 на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» після подолання загороджувального паркану на напрямку 259 прикордонного знаку 200 метрів до державного кордону України, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску у складі групи осіб.
Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та 12 Закону України «Про державний кордон», відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та відповідно до ст. 263 КУпАП був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Зазначає, що на момент затримання документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача були відсутні.
Враховуючи вищевикладене встановлені наступні обставини справи, зокрема, відповідач вчинив порушення законодавство України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців, що виразилось у незаконному перетинанні державного кордону з України в Словаччину, та втратив будь-які законні підстави перебувати на території України.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив такий задовольнити з викладених у ньому підстав.
Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що намагався незаконно, поза пунктом пропуску потрапити в Європу, однак був затриманий. Коштів для повернення на батьківщину немає, просить купити йому квиток та повернути його додому.
Представник відповідача адвокат Ільницький С.М. у судовому засіданні зазначив, що з огляду на те, що відповідач позов визнав, не заперечує проти позову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 11 листопада 2021 року о 00:25 на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Гута» після подолання загороджувального паркану на напрямку 259 прикордонного знаку 200 метрів до державного кордону України, при спробі незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску у складі групи осіб.

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, у відповідача відсутні та у подальшому його було затримано у відповідності до вимог ст. 263 КУпАП.
Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання відповідача від 11.11.2021 року та протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 11.11.2021 року.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини 1 цієї статті за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства, зокрема, такого заходу як: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110 (далі Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі пункт тимчасового перебування) є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, зокрема: 1) стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; 2) стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
На виконання абз. 3 п. 3 розд. IV «Прикінцеві положення» Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон № 3773) та Типового положення, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі Інструкція № 141).
Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, що затримані в установленому законодавством порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що позов про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення примусового видворення може бути подано виключно стосовно особи, стосовно якої прийнято рішення про примусове видворення, або принаймні, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення.
11.11.2021 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подано адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про примусове видворення за межі території України, що підтверджується долученою в судовому засіданні копією адміністративного позову з вхідним штампом суду №63537.
Оскільки відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, не має постійного місця проживання, у нього відсутні грошові кошти, а також документи, що дають право легального перебування на території України та право на виїзд з України, тому наявні підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та існує ризик його втечі; процедура видворення, яку ініціював позивач, є підставою для поміщення іноземця до ПТПІ.
Таким чином, суд дійшов висновку, що поданий позов підлягає до задоволення і відповідача слід затримати з метою видворення за межі території України на строк один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 246, 257, 289 КАС України суд

ухвалив:

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України - задовольнити.
Затримати громадянина громадянина Республіки Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, але не довше моменту виконання рішення суду про примусове видворення.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.289 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С.Дегтяренко