Справа № 159/4737/21
Суддя: Волкова Ю. Ф.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4737/21
Провадження № 2-а/159/103/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Токаренка Ігоря Олеговича, Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення, закриття провадження у справах,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора відділення поліції №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Токаренка Ігоря Олеговича (далі - відповідач-1), Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області (відповідач-2), Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (відповідач-3) про скасування постанови поліцейського ВП №1 (м.Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Токаренка Ігоря Олеговича про накладення адміністративного стягнення за частиною першою статті 122, частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс); закриття провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

1. Стислий виклад позиції сторін

1.1. Позовні вимоги мотивовані тим, що за змістом оскаржуваної постанови від 06.08.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 121, частиною першою статті 126 Кодексу у зв`язку із тим, що він 06.08.2021 в м.Калинівка по вул.Незалежності, 57 керував транспортним засобом, який не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних засобів заборонено», здійснив транзитний рух, чим порушив п.8.4 (в) ПДР - порушення вимог заборонних знаків та, керуючи транспортним засобом не пред`явив документ, чим порушив п.2.1 (а) ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керувати таким ТЗ.

Зазначає, що він дійсно здійснював перевезення згідно із договором та в нього була наявна товарно-транспортна накладна №2021/4/422 від 05.08.2021, відповідно до якої місцем його розвантаження є м.Калинівка, вул. Леніна, 39, Вінницька обл., тобто обслуговував підприємство, яке знаходить в зоні дії цього знаку і не мав іншої безпечної можливості під`їхати для завантаження. Вважав, що дія знаку «3.3. Рух вантажних автомобілів заборонено» не поширювалась на нього, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення.

На рахунок не пред`явлення посвідчення водія, вказує на те, що на відеозаписах, які він долучив до позовної заяви, чітко видно, що він пред`являє документи, однак відповідач-1 навіть не звертає на них увагу.

Отже, зважаючи на викладені обставини, вважає, що постанови є протиправними та підлягають скасуванню у зв`язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 та частиною першою статті 126 Кодексу, а провадження по даним справам підлягає закриттю.

1.2. Відзиву на позов відповідачі до суду не подали.

2. Заяви клопотання учасників справи

Позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі у судове засідання не прибули, хоча були належно повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявили.

З огляду на встановлені обставини, розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина третя статті 194, частина четверта статті 229 КАС України).

3. Рух справи у суді; інші процесуальні дії у справі

За вказаним позовом, який надійшов до суду 18.08.2021, ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити із особливостями, передбаченими статтею 286 КАС України. Судовий розгляд справи призначено на 30.08.2021, яке було відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи та призначено на 03.09.2021; 03.09.2021 - за клопотання позивача відкладено розгляд справи та залучено співвідповідача на 16.09.2021; за клопотанням відповідача-3 - відкладено на 05.10.2021, 03.11.2021 та 15.11.2021.

Інші процесуальні дії у справі судом не вчинялись.

4. Встановлені судом обставини.

За змістом постанови, винесеної поліцейським ВП №1 (м.Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Токаренком І.О., зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАО №4593000 від 06.08.2021, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу та зазначено, що о 08:03 год. 06.08.2021 останній керував транспортним засобом по вул. Незалежності, 57 м. Калинівка, який не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», здійснив транзитний рух, чим порушив п.8.4 (в) ПДР - порушення вимог заборонних знаків та накладено штраф у сумі 340 грн.

Також, згідно із іншою постановою, винесеною поліцейським ВП №1 (м.Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшоим лейтенантом поліції Токаренком І.О., за правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, постановою серії ЕАО №4593017 від 06.08.2021, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 Кодексу та зазначено: «06.08.2021 08:17:28/м.Калинівка, вулиця Незалежності, 57, водій керуючи ТЗ, не пред/чим порушив п.2.1 (а) ПДР - керування ТЗ особою, яка немає права керування таким ТЗ», за що та накладено штраф у сумі 425 грн.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №202174/422 від 05.08.2021, виданої на ім`я водія ОСОБА_1 , пунктом розвантаження є м.Калинівка, Вінницька область, вул. Леніна,39 (1 поверх).

5. Застосовані норми права; мотиви їх застосування.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007) особа, яка володіє чи керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання транспортного засобу є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізував своє право володіти автомобілем, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Контроль за дотриманням Правил дорожнього руху в силу ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» покладено на органи поліції.

У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративного стягнення та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 Кодексу розгляд справ про адміністративні правопорушення за частиною першою статті 122, частиною першою статті 126 Кодексу віднесені до повноважень органів Національної поліції.

Згідно із статтею 258 Кодексу та пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджені наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, поліцейський виносить постанову у справі на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 Кодексу є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція частини першої статті 122 Кодексу передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Диспозиція частини першої статті 126 Кодексу передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Позивач, оскаржуючи постанови про притягнення його до відповідальності, заперечує допущення ним порушень ПДР, за які визначена відповідальність частиною першою статті 122, частиною першою статті 126 Кодексу, адже на підтвердження події та складу адміністративного правопорушення до постанови не додано жодного доказу, зокрема відеофіксації, письмових пояснень, показань свідків.

Також, відповідно до товарно-транспортної накладної, позивач обслуговував Товариство з обмеженою відповідальністю «Вигідна покупка», до якого не було іншого безпечного під`їзду, а тому згідно із п.8.4 (в) ПДР знак 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено" не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення (підпункт 3 пункт 33 ПДР).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV Кодексу.

Відповідно до статті 280 Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 222 Кодексу органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема визначені частиною першою статті 122, частиною першою статті 126. Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 23 цього ж Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Окрім того, частиною другою статті 283 Кодексу визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 Кодексу встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 Кодексу закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 Кодексу, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283, 284 КпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Жодного доказу про наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в розумінні статті 251 Кодексу відповідачі суду не надали. Про існування таких доказів в оскарженій постанові не значиться.

Також, на виконання покладеного на суб`єкта владних повноважень обов`язку доказування у даній категорії спорів, відповідачі не надали суду показань свідків, жодних письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 122, частиною першою статті 126 Кодексу підлягає скасуванню.

Згідно із пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

5. Щодо судових витрат.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 940 грн., задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача в користь позивача понесені судові витрати в сумі 908 грн. Питання щодо повернення надмірно сплаченої суми судового збору (32 грн) може бути вирішене судом за заявою платника.

Керуючись пунктом 3 частини першої статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 19, 139, 205, 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №1 (м. Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Токаренка Ігоря Олеговича, Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративних стягнень у справах про адміністративні правопорушення, закриття провадження у справах, задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4593000 від 06.08.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 340 грн, та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4593017 від 06.08.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 425 грн, та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор ВП №1 (м.Калинівка) Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Токаренко Ігор Олегович, адреса: місто Калинівка, вулиця В Нестерчука, 64.

Відповідач - Хмільницький районний відділ поліції ГУНП у Вінницькій області, адреса: м.Хмільник, Вінницька область, вул. Небесної Сотні, 47.

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, адреса: 21050, м.Вінниця, Вінницька область, вул. Театральна, 10, ідентифікаційний код юридичної особи 40108672.

Головуючий:Ю. Ф. Волкова