Справа № 420/10898/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 90 від 27.04.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з моменту звернення та зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах такі періоди: період роботи з 03.03.1983 року по 03.11.1983 року тракторист (6 місяців 7 днів); служба у Збройних Силах СРСР (2 роки 14 днів); період роботи в колгоспі з 01.01.1986 року по 9.12.2005 року на посаді тракториста (20 років); з 2007 по 2010 рік 3 роки роботи на посаді тракториста в КФК Ніва.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в періоди з 03.03.1983 року по 09.12.2005 року (22 роки 9 місяців) працював трактористом в колгоспі ім. Калініна (КСП «Кубей», СПК Кубей) та був безпосередньо занятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом польового періоду, що підтверджується даними трудової книжки та архівними довідками. Таким чином, відповідачем безпідставно не враховано періоди роботи до пільгового стажу. Крім того, всупереч приписам Закону № 1788 до стажу не зараховано період проходження військової служби з 14.11.1983 року по 27.11.1985 року.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що приймаючи рішення управління діяло у відповідності до вимог чинного законодавства. Довідка про підтвердження пільгового стажу роботи в колгоспі ім. Калініна (КСП/СВК «Кубей») відсутня, а СВК «Кубей» знаходиться в стані припинення. Рішенням відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах як трактористу-машиністу, у зв`язку з відсутністю належного підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, трудова книжка не дає можливості встановити безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Крім того, період проходження військової служби не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки відсутні докази працевлаштування на посаді тракториста-машиніста після закінчення проходження служби.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що працював з 03.03.1983 року по 09.12.2005 трактористом в тракторній бригаді № 3 колгоспу ім. Калініна (КСП/СВК «Кубей»), тобто був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом польового періоду, що підтверджується трудовою книжкою та довідками. При цьому, за правилами Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а надання уточнюючих довідок вимагається у разі відсутності у ній відповідних записів.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06 серпня 2021 року винесено ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

27 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 74-77).

27 квітня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 90 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, з підстав того, що до пільгового стажу не зараховано період 1983 рік, період з 1986 року по 1987 рік, період з 1994 по 2005 рік, період з 2007 року по 2010 рік, оскільки не підтверджено роботу на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах; та повідомлено, що для зарахування періодів за 1983 рік, період з 1986 року по 1987 рік, період з 1994 по 2005 рік, період з 2007 року по 2010 рік до пільгового стажу необхідно надати уточнюючу довідку про пільговий стаж згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (а.с. 55-56).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за список № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

Таким чином, умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку, наявність необхідного загального стажу та стажу роботи на посадах тракториста-машиніста, підтвердження безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

При цьому, Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Згідно ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників

При цьому, положення приписів Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310.

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (п. 5 Основних Положень).

Згідно п. 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до п. 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Таким чином, трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Як вбачається з оскаржуваного рішення від 27 квітня 2021 року № 90 підставою для відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах слугувало не зарахування до пільгового стажу періоду 1983 рік, період з 1986 року по 1987 рік, період з 1994 по 2005 рік, період з 2007 року по 2010 рік, оскільки не підтверджено роботу на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с. 55-56).

Разом з тим, звертаючись до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії позивачем було надано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про призначення/перерахунок пенсії; паспорт; військовий квиток; довідку з ДПІ про облік як суб`єкта підприємницької діяльності; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 р. по день звернення; довідку про зміну назви організації; документи про стаж, що визначені Порядком № 637; документи, які засвідчують особливий статус; заяву про спосіб виплати пенсії; свідоцтво про народження; трудову книжку, 4 інші документи (а.с. 76-77).

Як вбачається з трудової книжки колгоспника, виданої на ім`я ОСОБА_1 , позивач 03.03.1983 року прийнятий в члени колгоспу ім. Калініна та направлений на роботу в 3 тракторну бригаду в якості тракториста; з 04.11.1983 року по 30.11.2005 року служив в рядах радянської армії; в 1993 році звільнений переводом в КСП «Кубей»; в 1993 році прийнятий переводом в КСП «Кубей»; 29.01.2000 року звільнений у зв`язку з реорганізацією; 29.01.2000 року прийнятий в СПК «Кубей», 09.12.2005 року звільнений з СПК «Кубей» по власним бажання, переведений в асоційовані члени СПК «Кубей»; 01.07.2007 року прийнятий на роботу в КФГ «Нива» в якості тракториста; 01.01.2010 року звільнений за власним бажанням (а.с. 9-12).

Крім того, трудова книжка колгоспника ОСОБА_1 містить відмітки про встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві та щодо виконання позивачем річного мінімуму трудової участі.

При цьому, записи щодо роботи ОСОБА_1 в період 1983 року, період з 1986 року по 1987 рік, період з 1994 по 2005 рік, період з 2007 року по 2010 рік на посаді тракториста виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.

Також, згідно архівної довідки Відділу «Об`єднання трудовий архів територіальних громад Болградського району» від 07.12.2020 року № 1744/05-23, ОСОБА_1 згідно особового рахунку № НОМЕР_1 дійсно працював в колгоспі ім.. Калініна (КСП «Кубей»/СВК «Кубей» с. Червоноармійське) за періоди з 1983-2005, 2010-2012 роки (а.с. 17, 70-71).

Згідно архівної довідки Відділу «Об`єднання трудовий архів територіальних громад Болградського району» від 07.12.2020 року № 1747/05-23 в трудовому архіві Болградської районної ради на державному зберіганні знаходяться первинні документи ліквідованого СВК «Кубей» та КСП «Кубей», а саме шляхові листи трактористів колгоспу ім. Калініна, КПС «Кубей» та СВК «Кубей» (а.с. 16, 72)

При цьому, в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 міститься довідка № 206 про результати перевірки обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії шляхом ознайомлення з архівними документами, згідно якої перевіркою достовірності архівних довідок від 07.12.2020 № 1744/05-23, № 1747/05-23 встановлено, що дані здійснені на підставі первинних документів (а.с. 89-91).

Таким чином, з наданих ОСОБА_1 до пенсійного органу документів вбачається, що у спірні періоди позивач працював на посаді тракторист, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а вказані відпрацьовані ним дні підтверджують те, що позивач працював трактористом та весь період був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

Тобто, документи, які були надані відповідачу із заявою про призначення пільгової пенсії, містять всі необхідні відомості, для врахування спірних періодів до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, посилання представника відповідача на те, що позивачем не надавалась довідка встановленого зразка, суд не приймає до уваги, оскільки уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників надаються лише у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах .

Крім того, суд вважає неспроможними доводи представника відповідача щодо того, що період проходження військової служби не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки згідно ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, згідно записів трудової книжки колгоспника, ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час роботи за професією тракторист в колгоспі ім. Калініна, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому час проходження такої служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27 квітня 2021 року № 90 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах прийнято необґрунтовано, без урахування всіх обставин та підлягає скасуванню, а тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 період роботи з 03.03.1983 року по 03.11.1983 року на посаді тракториста в колгоспі ім. Калініна, період служби в Збройних Силах СРСР з 04.11.1983 року по 30.11.1985 року, період роботи з 01.01.1986 року по 09.12.2005 року на посаді тракториста в КСП «Кубей» (СВК «Кубей»), період з 01.07.2007 року по 01.01.2010 року на посаді тракториста в КФГ Нива.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до вимог ст.14 Конвенції, користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь - якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі, у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року. «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Кореску v. Slovakia), п. 50; «Anheuser-Busch Inc. проти Португалії» (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011 року ).

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27 квітня 2021 року № 90 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 період роботи з 03.03.1983 року по 03.11.1983 року на посаді тракториста в колгоспі ім. Калініна, період служби в Збройних Силах СРСР з 04.11.1983 року по 30.11.1985 року, період роботи з 01.01.1986 року по 09.12.2005 року на посаді тракториста в КСП «Кубей» (СВК «Кубей»), період з 01.07.2007 року по 01.01.2010 року на посаді тракториста в КФГ Нива; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27 квітня 2021 року № 90 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 період роботи з 03.03.1983 року по 03.11.1983 року на посаді тракториста в колгоспі ім. Калініна, період служби в Збройних Силах СРСР з 04.11.1983 року по 30.11.1985 року, період роботи з 01.01.1986 року по 09.12.2005 року на посаді тракториста в КСП «Кубей» (СВК «Кубей»), період з 01.07.2007 року по 01.01.2010 року на посаді тракториста в КФГ Нива.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 27.04.2021 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук