Справа № 600/3091/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/3091/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Чернівецької міської ради до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заплітного Івана Дмитровича, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Чернівецька міська рада звернулась до суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заплітного Івана Дмитровича, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просить суд:

- визнати протиправними дії Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в особі державного кадастрового реєстратора Заплітного Івана Дмитровича щодо внесення в Поземельну книгу земельної ділянки :13:004:1200 записів від 02 квітня 2021 року за №006, №007, №008, №009;

- зобов`язати Відділ у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в особі Державного кадастрового реєстратора Заплітного Івана Дмитровича скасувати записи в Поземельній книзі земельної ділянки :13:004:1200 від 02 квітня 2021 року за №006, №007, №008, №009, а також внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру щодо інформації про технічну документації, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200, з "технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року, виготовив - ТОВ "ДЗК ПЛЮС", ОСОБА_3 " на "технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року; ФОП ОСОБА_4 " з відповідним відновленням відомостей про конфігурацію та межі вказаної земельної ділянки :13:004:1200 станом на 01 жовтня 2019 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що оспорювані записи №006, №007, №008, №009 від 02 квітня 2021 року внесені державним кадастровим реєстратором на підставі неіснуючої технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 03 травня 2019 року, виготовленої ТОВ «ДЗК ПЛЮС» ОСОБА_3 , що фактично призвело до узаконення самовільного зайняття ОСОБА_1 землі комунальної власності. Позивач зауважив, що до нього не надходило звернень від ОСОБА_1 щодо наміру проведення процедури погодження меж земельної ділянки та необхідності забезпечення представника міської ради при їх здійсненні. Таким чином, закріплення межових знаків відбулось у відсутність сусідніх землекористувачів, без надання їх згоди на проведення таких робіт, що є порушенням законодавства. Позивач вважає, що державний кадастровий реєстратор ОСОБА_5 узаконив неправомірну зміну конфігурації земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200 без погодження меж із сусідніми землекористувачами, що, як наслідок, призвело, в тому числі, і до захоплення (шляхом включення до її складу) частини земель запасу міста орієнтовною площею 0,0040 га, чим позбавив позивача права на вільне розпорядження землями запасу міста як комунальним майном. Вказане, на думку позивача, свідчить про наявність підстав для скасування спірних записів у Поземельній книзі земельної ділянки :13:004:1200. Поряд з цим, у позові повідомлено про те, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці, перебуває справа №727/192/21 за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю та Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва.

Ухвалою суду від 30 липня 2021 року відкрито провадження у цій справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, встановлено строки для подання заяв по суті, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року замінено в даній справі неналежного відповідача - Відділ у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на належного відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року клопотання Чернівецької міської ради про залучення до участі у дану справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - задоволено. Залучено до участі у цій справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 . Зобов`язана позивача та відповідачів направити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , копії позову та відзиву; запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , подати до суду пояснення щодо позову та відзиву.

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що правовідносини щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :13:004:1200 виникли між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Чернівецькій області. Спірна земельна ділянка належить до земель приватної форми власності, що виключає публічно-правовий характер даного спору в розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі між позивачем та відповідачем. Водночас до позивач не звертався до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області стосовно внесення змін до Державного земельного кадастру, земельна ділянка не належить до земель комунальної форми власності, а дії державного кадастрового реєстратора не зачіпають інтересів позивача. Разом з цим, оскільки позивач уже звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 із вимогою про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва в порядку цивільного судочинства, імовірно, зайнявши частину земельної ділянки комунальної власності площею 0,004 га, то, як вважає відповідач позивач не має зауважень щодо процедури внесення змін до Державного земельного кадастру. Стосовно процедури погодження меж земельної ділянки відповідач вказував, позивач керується «застарілими» поняттями та нормами права. З урахуванням наведеного відповідач вважає безпідставними заявлені позовні вимоги, просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач - Державний кадастровий реєстратор Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заплітний Іван Дмитрович не скористався правом подання відзиву на позов.

У поданій до суду відповіді на відзив позивач наголосив на наявності факту повної зміни конфігурації земельної ділянки і, як наслідок, фактичне її виникнення як нового об`єкту цивільних прав. Крім цього, звертав увагу на те, що відповідачем разом із відзивом на позовну заяву надано абсолютно іншу технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж, розробником якої є ТОВ «ДЗК ПЛЮС», рік розробки - 2021 рік. При цьому, ні у витягах з Державного земельного кадастру, ні в Поземельній книзі земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200 немає відомостей про названу вище технічну документацію, а тому така не може вважатися належним доказом та має братися судом до уваги при вирішенні спору. Водночас, позивач зауважив, що, як вбачається з пояснювальної записки до вказаної технічної документації, межі земельної ділянки в натурі встановлювались у присутності представника та суміжних землевласників і користувачів, що не відповідає дійсності. Натомість, навіть якщо й була необхідність у відновленні межових знаків, то їх установлення мало здійснюватись відповідно до наявних у Державному земельному кадастрі відомостей про конфігурацію земельної ділянки (в межах наявної конфігурації) на основі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року ФОП ОСОБА_4 як первинної, на основі якої земельна ділянка виникла як об`єкт цивільних прав. При цьому, повна зміна конфігурації земельної ділянки не допускається, оскільки вказує на виникнення нового об`єкту цивільних прав (земельної ділянки) без будь-яких законних підстав. Позивач вважає, що змінивши конфігурацію земельної ділянки :13:004:1200 державний кадастровий реєстратор узаконив привласнення землі комунальної власності орієнтовною площею 0,0040 га та фактично сформував нову земельну ділянку без згоди на це Чернівецької міської ради та у відсутність дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як це вимагається положеннями статті 118 Земельного кодексу України. Наполягав на задоволенні позовних вимог.

Правом подати заперечення Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області не скористалося.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 подано до суду письмові пояснення. В них вказано про безпідставність тверджень позивача, якими він обґрунтовує заявлений позов, оскільки ОСОБА_1 дійсно належала на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером :13:004:1200. При цьому, третя особа не заперечує факту подання заяви до ТОВ «ДЗК ПЛЮС» про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (виготовлення) меж належної земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення відомостей до автоматизованої системи ведення, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,012 га. Водночас стверджує, що технічна документація розроблена та погоджена у відповідності до законодавства. Також вказує, що оскільки вказана земельна ділянка не передавалась у власність або у користування, а належала на праві власності ОСОБА_1 , то технічна документація підлягала погодженню лише її власником. Зазначає, що позивачем не наведено жодних підстав, які б свідчили про незаконність технічної документації, розробленої ТОВ «ДЗК ПЛЮС». Стосовно тверджень позивача щодо можливих технічних помилок, допущених під час внесення відомостей до Державного земельного кадастру, то такі, на думку третьої особи, не є підставою для скасування спірних записів у Поземельній книзі та не впливають на права та інтереси позивача, порушення яких, водночас, у позові жодним чином не обґрунтовано. Крім цього, позивачем не надано жодних доказів належності йому на праві власності або користування земельних ділянок, суміжних із спірною. Чернівецька міська рада є лише розпорядником земель територіальної громади міста Чернівці, а тому погодження з нею законом не вимагається. Стосовно інших власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, то, як вказує третя особа, вона не позбавлені права звернутися до суду з позовом у разі порушення їх прав. З огляду на викладене, третя особа просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Правом подати пояснення щодо позову та відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 не скористалась, хоча згідно наявних у справі матеріалів була належним чином повідомлена про позиції сторін, розгляд даної справи та призначені судом судові засідання.

09 листопада 2021 року від представників позивача, Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області та ОСОБА_1 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідач - Державний кадастровий реєстратор Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заплітний Іван Дмитрович та третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 09 листопада 2021 року об 11 год. 45 хв., не з`явилися.

За таких обставин та враховуючи положення частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною другою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на положення частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України та частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 володів на праві приватної власності земельною ділянкою з кадастровим номером :13:004:1200 площею 0,012 га за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Право власності на земельну ділянку виникло на підставі договору купівлі-продажу серія та номер ННТ 662635 від 18 березня 2019 року, виданий приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Кривцовою К.Т.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 01 жовтня 2019 року Відділом у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області 06 травня 2019 року проведено державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200, місце розташування: АДРЕСА_1 , площею 0,0120 га, з цільовим призначенням земельної ділянки: 02.01 Для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності: приватна. Стосовно інформації про документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, у витязі зазначено: «Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року; ФОП ОСОБА_4 ». Власником земельної ділянки є ОСОБА_1 . Крім цього, 06 травня 2019 року державним кадастровим реєстратором було відкрито поземельну книгу на земельну ділянку за кадастровим номером 130041200.

31 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ДЗК ПЛЮС» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення відомостей до автоматизованої системи ведення, що належить ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 0,0120 га, цільове призначення: для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З матеріалів справи вбачається, що у 2021 році ТОВ «ДЗК ПЛЮС» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за замовленням ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Сертифікованим інженером-землевпорядником, відповідального за дотримання земельного законодавства під час розробки технічної документації був ОСОБА_3

02 квітня 2021 року державному кадастровому реєстратору було подано заяву про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, в якій заявник просив виправити помилки, допущені у координатах поворотних точок меж земельної ділянки за кадастровим номером: :13:004:1200 за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер заяви: ЗВ-021.

02 квітня 2021 року державним кадастровим реєстратором Заплітним І.Д. внесено до Поземельної книги земельної ділянкки з кадастровим номером :13:004:1200 записи №№006, 007, 008, 009 стосовно виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки.

Крім цього, як вбачається зі змісту вказаної Поземельної книги, до такої внесено запис №010 від 17 квітня 2021 року про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, а саме: права приватної власності на земельну ділянку, яке від 16 квітня 2021 року належить ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває справа №727/192/21 за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю та Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва.

17 травня 2021 року Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області лист, в якому вказано наступне.

Заявник вказував, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває справа №727/192/21 справа за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю та Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про звільнення земельної ділянки шляхом знесення самочинного будівництва.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області №8-24-0.47-626/2-20 від 14 лютого 2020 року та Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №101-ДК/0076АП/09/01-20 від 12 лютого 2020 року, посадові особи встановили, що гр. ОСОБА_1 збільшив розмір фундаменту при будівництві будинку АДРЕСА_1 , самовільно зайняв частину земельної ділянки із земель запасу міста (комунальна власність) орієнтовною площею 0,0040 га.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру НВ-019 від 01 жовтня 2019 року, земельна ділянка :13:004:1200 (площа 0,0120 га) зареєстрована 06 травня 2019 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року ФОП ОСОБА_4 з відповідним Додатком до витягу з Державного земельного кадастру НВ-019, що посвідчує конфігурацію та межі вказаної земельної ділянки, орган, що зареєстрував земельну ділянку - Відділ у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області. При цьому, в процесі розгляду справи ОСОБА_1 подає клопотання про закриття провадження у справі при цьому додаючи інший витяг з Державного земельного кадастру НВ-021 від 14 квітня 2021 року щодо земельної ділянці :13:004:1200 (площа 0,0120 га) зареєстрована 06 травня 2019 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2018 року, виготовив - ТОВ «ДЗК ПЛЮС», ОСОБА_3 . Відповідно до вказаного Додатку до витягу, конфігурація земельної ділянки інша. Кадастровий план земельної ділянки (з іншою конфігурацією) склав ОСОБА_5 .

При цьому, заявник звертав на те, що будь-яких рішень щодо погодження технічної документації про земельну ділянку кадастровий номер :13:004:1200, розробником якої є ТОВ «ДЗК ПЛЮС» міська рада не приймала.

З огляду на зазначене, з метою з`ясування всіх обставин справи, Виконавчий комітет Чернівецької міської ради просив у Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області надати копії технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року, розробником якої є ТОВ «ДЗК ПЛЮС», ОСОБА_3 та інформацію стосовно мотивів здійснення реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року, розробником якої є ТОВ «ДЗК ПЛЮС», ОСОБА_3 , а також, надати оцінку законності дій посадової особи - ОСОБА_5 , яка здійснила таку реєстрацію.

За результатами розгляду вказаного листа Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області листом від 31 травня 2021 року №18-24-0.73-2303/2-21 повідомив Виконавчий комітет Чернівецької міської ради про те, що Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області при формуванні плану роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель на ІІ квартал 2021 року, який затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області №271-ДК від 06 квітня 2021 року, земельну ділянку за кадастровим номером :13:004:1200 включено в план перевірок. У разі виявлення порушень земельного законодавства Головним управлінням в межах компетенції будуть вжиті відповідні заходи реагування.

За таких обставин Чернівецька міська рада звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно статті 12 Земельного кодексу України (тут і далі в редакції на час виникнення спірних відносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, зокрема, належить право розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (тут і далі в редакції на час виникнення спірних відносин) встановлено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад.

Згідно статті 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пунктів 7 - 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Враховуючи наведені норми матеріального та процесуального права, зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність у Чернівецької міської ради як органу місцевого самоврядування та водночас розпорядника земель комунальної власності права на звернення до адміністративного суду з цим позовом, яким обумовлений незаконністю дій державного кадастрового реєстратора як суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, що призвели до включення частини земель запасу міста Чернівці до складу земельної ділянки, належної на праві власності фізичній особі.

Тому, на переконання суду, помилковими є твердження відповідачів та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 про відсутність порушень прав позивача та, відповідно, про безпідставність подання Чернівецькою міською радою цього позову.

Перевіряючи оскаржувані дії суб`єкта владних повноважень на відповідність їх критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлює Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року №3613-VI (далі - Закон №3613-VI в редакції, на час виникнення спірних відносин).

Статтею 1 Закону №3613-VI передбачено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно з положеннями статті 5 Закону №3613-VI ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом, зокрема: внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №3613-VI до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель);склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Згідно статті 20 Закону №3613-VI відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Частиною першою статті 21 Закону №3613-VI передбачено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру:

на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок- у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;

на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;

на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель- за результатами інвентаризації земель;

на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до статті 22 Закону №3613-VI документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:

текст документів має бути написаний розбірливо;

документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

документи мають відповідати законодавству.

Документація із землеустрою, технічна документація з оцінки земель, що подаються в електронній формі, мають засвідчуватися кваліфікованим електронним підписом сертифікованого інженера-землевпорядника.

Згідно частини першої статті 25 Закону №3613-VI поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку, зокрема, відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей.

Відповідно до частини третьої та четвертої статі 26 Закону №3613-VI зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.

Для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги:

заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки);

документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Згідно частини п`ятої та шостої статті 26 Закону №3613-VI державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей.

Відмова у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку надається у разі, якщо:

земельна ділянка розташована на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

із заявою звернулася неналежна особа;

подані документи не відповідають вимогам законодавства;

заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги.

Крім цього, процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (далі - Порядок №1051 в редакції, на час виникнення спірних відносин).

Згідно пункту 116 Порядку №1051внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку, зазначених у пункті 24 цього Порядку, здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги.

Так, у пункті 24 Порядку №1051 зазначено, що до Державного земельного кадастру вносяться відомості про земельні ділянки, зокрема, опис меж із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності; координати поворотних точок меж.

Відповідно до пункту 118 Порядку №1051 внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку (крім випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Згідно пункту 121 Порядку №1051 для внесення до відомостей про земельну ділянку змін щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) Державному кадастровому реєстраторові подаються:

1) заява за формою згідно з додатком 12;

2) оригінал документації із землеустрою або оцінки земель, яка є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах земель певної категорії);

3) електронний документ (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Пунктом 122 Порядку №1051 визначено, що підставою для відмови у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку є:

1) розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

2) звернення із заявою неналежної особи;

3) невідповідність поданих документів вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 пункту 111 цього Порядку;

4) наявність заявлених відомостей у Поземельній книзі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що відомості про опис меж та координати поворотних точок меж земельної ділянки (відносно чого у даній ситуації вчинено оскаржувані дії) вносяться до Державного земельного кадастру, як єдиної офіційної державної геоінформаційної системи відомостей про землі, на підставі письмової заяви належної особи та на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками. Такі відомості, як і зміни до відомостей про земельну ділянку, вносяться державним кадастровим реєстратором до Поземельної книги, яка є документом Державного земельного кадастру. При цьому державний кадастровий реєстратор зобов`язаний перевірити відповідність поданих документів вимогам законодавства й, у разі такої невідповідності, прийняти рішення про відмову у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку.

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Державного земельного кадастру НВ-019 від 01 жовтня 2019 року земельна ділянка :13:004:1200 (площа 0,0120 га) зареєстрована 06 травня 2019 року на підставі «технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 03.05.2019р.; ФОП ОСОБА_4 » з відповідним Додатком до витягу з Державного земельного кадастру НВ-019, що посвідчує конфігурацію та межі вказаної земельної ділянки, орган, що зареєстрував земельну ділянку - Відділ у м.Чернівцях Головно управління Держгеокадастру у Чернівецькій області.

У квітні 2021 року до Державного земельного кадастру були внесені зміни щодо указаної земельної ділянки, а саме: змінено інформацію про технічну документацію з «технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03.05.2019р. ; ФОП ОСОБА_4 » на «технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03.05.2019р., виготовив - ТОВ «ДЗК ПЛЮС», ОСОБА_3 ».

При цьому, згідно витягу з Державного земельного кадастру від 01.10.2019 р. розміри земельної ділянки (кадастровий номер :13:004:1200) в масштабі 1:250 становлять - 11,2 х 1,5 см.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 14.04.2021 р. НВ-021 - конфігурація та розміри земельної ділянки (кадастровий номер :13:004:1200) відображені в масштабі 1:250 становлять - 5 х3,2 см.

Отже, відбулись зміни щодо інформації про технічну документацію та зміни конфігурації земельної ділянки.

Зазначене не заперечувалось учасниками справи.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтями 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак, у ході судового розгляду справи відповідачами не було надано «технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03.05.2019р., виготовив - ТОВ «ДЗК ПЛЮС», ОСОБА_3 », яку в Державному земельному кадастрі вказано як підставу внесення у квітні 2021 року змін.

Отже, відповідачами як суб`єктами владних повноважень в обґрунтування законності оскаржуваних позивачем дій не було надано належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували законність внесення 02 квітня 2021 року до Державного земельного кадастру змін щодо інформації про технічну документацію та змін, що призвели до зміни конфігурації земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200, належної на час виникнення спірних відноси на праві власності ОСОБА_1 , що мало наслідком включення до її складу частини запасу земель міста Чернівці.

За таких обставин суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що державний кадастровий реєстратор у квітні 2021 року фактично вніс зміни у відомості Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200 на підставі не існуючої технічної документації.

Щодо твердження відповідачів про вчинення оскаржуваних дій на підставі доданої до відзиву «технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої у 2021 році ТОВ «ДЗК ПЛЮС»», то такі суд оцінює критично, оскільки у Державному земельному кадастрі (Поземельній книзі земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200) відомості про вказану технічну документацію відсутні.

При цьому належних доказів допущення технічної помилки відповідачами в ході судового розгляду справи не надано.

Поряд з цим суд звертає увагу і на таке.

Відповідно до приписів статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно положень статті 106 Земельного кодексу України спосіб закріплення спільних меж між земельними ділянками визначається за згодою власників таких земельних ділянок. Витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними.

Власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду.

Статтею 107 Земельного кодексу України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» (тут і далі в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом); г) згоду власника земельної ділянки, а для земель державної та комунальної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем; ґ) довідку, що містить узагальнену інформацію про землі (території); д) копію документа, що посвідчує фізичну особу, або копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; е) копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); є) копію правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за умови якщо права власності на такі об`єкти зареєстровані); ж) матеріали польових топографо-геодезичних робіт; з) план меж земельної ділянки, складений за результатами зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, усі поворотні точки меж земельної ділянки, лінійні проміри між точками на межах земельної ділянки, межі вкраплених земельних ділянок із зазначенням їх власників (користувачів); и) кадастровий план земельної ділянки; і) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; ї) у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); й) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Відповідно до пункту 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету із земель ресурсів від 18.05.2010 №376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686 (була чинною на час виникнення спірних відносин, далі - Інструкція №376) закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання, або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки :13:004:1200 по її межі (від Б до А - від Г до А) наявні землі загального користування (землі запасу міста), що перебувають у розпорядженні Чернівецької міської територіальної громади.

Зазначене не заперечувалось відповідачем у відзиві.

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженнями позивача про необхідність погодження меж з суб`єктом, що представляє Чернівецьку територіальну громаду та розпоряджається її майном, тобто з Чернівецькою міською радою.

Однак, як свідчать наявні у справі матеріали та визнавалось її учасниками, до Чернівецької міської ради жодних заяв від ОСОБА_1 (власника на час виникнення спірних відносин земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200) щодо намірів здійснення такої процедури та необхідності забезпечення представника міської ради при їх здійсненні не надходило.

Отже, закріплення межових знаків відбулось у відсутність сусідніх землекористувачів, тобто Чернівецької міської ради, та без надання згоди на проведення таких робіт, що є порушення наведених вище норм матеріального права.

В матеріалах, наданих відповідачами, відсутні належні докази присутності представника та суміжних землевласників і користувачів при встановленні межі земельної ділянки в натурі.

При цьому в ході судового розгляду справи позивач наголошував про відсутність представника міської ради при встановленні межі земельної ділянки в натурі.

Втім, на вказане державний кадастровий реєстратор при вчиненні оскаржуваних дій, вчинених згідно його позиції на підставі «технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої у 2021 році ТОВ «ДЗК ПЛЮС»», уваги не звернув.

Крім цього, згідно пункту 4.1 Інструкції №376 відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок.

Проте, в ході судового розгляду справи доказів повної чи часткової втрати межових знаків ні відповідачами, ні третьою особою ОСОБА_1 суду не надано.

Зазначене свідчить про відсутність причин, які стали підставою для необхідності відновлення межових знаків земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200.

Указане також не було враховано державним кадастровим реєстраторам при внесенні у Поземельну книгу земельної ділянки :13:004:1200 записів від 02 квітня 2021 року за №006, №007, №008, №009.

Як вбачається з названої Поземельної книги й указаних записів у графі «суть змін» зазначено «виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки».

Між тим, у ході судового розгляду справи відповідачами не обґрунтовано в чому саме полягають названі виправлення та не доведена на підставі належних доказів необхідність (доцільність) таких виправлень.

Водночас, суд звертає увагу на те, що у Поземельній книзі земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200 вказано, що запис від 02 квітня 2021 року за №006 внесений на підставі звернення заявника від 02 квітня 2021 року №ЗВ-021; запис від 02 квітня 2021 року за №007 - на підставі звернення заявника від 02 квітня 2021 року №ЗВ-021; запис від 02 квітня 2021 року за №008 - на підставі звернення заявника від 02 квітня 2021 року №ЗВ-021; запис від 02 квітня 2021 року за №009 - на підставі звернення заявника від 02 квітня 2021 року №ЗВ-021. Тобто, записи №№006 та 007 внесені на підставі заяви №ЗВ-021, а записи №№008 та 009- на підставі заяви №ЗВ-021.

Однак, в ході розгляду справи відповідачами в обґрунтування законності внесення оскаржуваних записів не було надано заяви від 02 квітня 2021 року №ЗВ-021, на підставі якої згідно відомостей Поземельної книги внесені оскаржувані записи №№006 та 007, що свідчить про відсутність підстав для внесення цих записів.

Також судом встановлено, що у заяві від 02 квітня 2021 року №ЗВ-021, на підставі якої вчинено оскаржувані записи №№008 та 009, заявник просив випрати помилку, допущену у координатах поворотних точок меж земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200 внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, а саме: помилки у координатах поворотних точок меж земельної ділянки.

Так, виправлення помилок, допущених при веденні Державного земельного кадастру, передбачено статтею 37 Закону №3613-VI.

Згідно частини першої названої статті у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону №3613-VI виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Проте, в ході судового розгляду справи відповідачами не доведено як наявність помилки у координатах поворотних точок меж земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200, допущеної у попередній документації із землеустрою, оцінки земель, так і наявність підстав для її виправлення (у разі наявності) на підставі «технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої у 2021 році ТОВ «ДЗК ПЛЮС»», в якій відсутні відповідні висновки.

При цьому, як вбачається з наявних у справі матеріалів, вказана технічна документація була виготовлена за заявою ОСОБА_1 від 31 березня 2021 року, в якій також не вказано про наявність помилки, допущеної у координатах поворотних точок меж земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1200 внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель.

Згідно із Завданням на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кінцевим результатом робіт є встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками встановленого зразка (пункт 11).

Водночас, з наявної у справі «технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої у 2021 році ТОВ «ДЗК ПЛЮС»», вбачається наявність у ній Акту прийому-передачі межових знаків, в якому відсутня дата його складання.

Аналогічний недолік документа має місце і в Акті перенесення в натуру (на місцевості) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого використання земель за їх наявності.

У ході судового розгляду справи відповідачами не було надано обґрунтованих пояснень щодо врахування, в тому числі, і вказаних актів при внесенні до Поземельної книги оскаржуваних записів.

Викладене вище у своїй сукупності дає підстави для висновку про недотримання державним кадастровим реєстратором приписів частини першої статті 21, статті 22, частини третьої-шостої статті 26, частини першої та п`ятої 37 Закону №3613-VI, а також відповідних вимог Порядку №1051 при внесенні в Поземельну книгу земельної ділянки з кадастровим номером :13:004:1200 записів від 02 квітня 2021 року за №006, №007, №008, №009.

На переконання суду, при вчиненні оскаржуваних дій державний кадастровий реєстратор діяв не на підставі законодавства, яке регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення такого виду дій; недобросовісно та нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Таким чином, наявні правові підстави для визнання протиправними дій Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в особі державного кадастрового реєстратора Заплітного Івана Дмитровича щодо внесення в Поземельну книгу земельної ділянки з кадастровим номером :13:004:1200 записів від 02 квітня 2021 року за №006, №007, №008, №009.

Належним способом захисту порушених прав позивача як розпорядника земель комунальної власності, що призвело до включення частини земель запасу міста Чернівці до складу земельної ділянки, належної на праві власності фізичній особі, буде зобов`язання юридичну особу-Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в особі відповідного Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області скасувати незаконні записи в Поземельній книзі земельної ділянки :13:004:1200 від 02 квітня 2021 року за №006, №007, №008, №009, а також внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру щодо інформації про технічну документацію, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером :13:004:1200, з "технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року, виготовив - ТОВ "ДЗК ПЛЮС", ОСОБА_3 " на "технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року; ФОП ОСОБА_4 " з відповідним відновленням відомостей про конфігурацію та межі вказаної земельної ділянки :13:004:1200 станом на 01 жовтня 2019 року.

Згідно положень частини першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідачі не довели обґрунтованість та законність оскаржуваних позивачем дій. Натомість доводи останнього свідчать про обґрунтованість заявлених вимог.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно наявного у справі платіжного доручення №940 від 16 липня 2021 року позивачем, який у даних спірних відносинах не є суб`єктом владних повноважень, при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, то наявні правові підстави для стягнення з відповідача - юридичної особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат у виді судового збору в розмірі 4540,00 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Чернівецької міської ради до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заплітного Івана Дмитровича, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в особі державного кадастрового реєстратора Заплітного Івана Дмитровича щодо внесення в Поземельну книгу земельної ділянки з кадастровим номером :13:004:1200 записів від 02 квітня 2021 року за №006, №007, №008, №009.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в особі відповідного Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області скасувати записи в Поземельній книзі земельної ділянки :13:004:1200 від 02 квітня 2021 року за №006, №007, №008, №009, а також внести зміни до відомостей Державного земельного кадастру щодо інформації про технічну документацію, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :13:004:1200, з "технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року, виготовив - ТОВ "ДЗК ПЛЮС", ОСОБА_3 " на "технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 03 травня 2019 року; ФОП ОСОБА_4 " з відповідним відновленням відомостей про конфігурацію та межі земельної ділянки з кадастровим номером :13:004:1200 станом на 01 жовтня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на користь Чернівецької міської ради судовий збір у розмірі 4540,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 15 листопада 2021 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - Чернівецька міська рада (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, ), відповідачі - Державний кадастровий реєстратор Відділу у м. Чернівцях Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Заплітний Іван Дмитрович, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, вул. Кохановського, 7; 58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194А, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ).

Суддя О.П. Лелюк