Справа № 176/1984/17 (2-а/176/1/21)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 176/1984/17 (2-а/176/1/21)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Рубана А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 р. (суддя Павловська І.А.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Жовтоводська виправна колонія №26» про стягнення заборгованості по державній допомозі та заробітної плати за понаднормову працю

В С Т А Н О В И В:

23.10.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом, що в подальшому уточнював, до Державної установи «Жовтоводська виправна колонія №26» про стягнення заборгованості по державній допомозі та заробітної плати за понаднормову працю, де просив стягнути з Державної установи «Жовтоводська виправна колонія №26» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 41 596,71 грн, заборгованість за понаднормову службу в розмірі 31 805,98 грн, середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судом рішення, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 198,47 грн, що становить 134 336,16 грн, компенсацію втрати частини грошових доходів, в зв`язку з порушенням термінів їхньої виплати за весь час затримки і по день ухвалення рішення, що становить 5 969,35 грн, а також моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 р., прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечували, позивач до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі та, вислухавши учасників процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2017 р. ОСОБА_1 на ім`я начальника Державної установи «Жовтоводська виправна колонія №26» подав рапорт, де просив звільнити його зі служби за власним бажанням, в зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсії.

Наказом Державної установи «Жовтоводська виправна колонія №26» № 109/ос/17 від 17.07.2017 р. «про особовий склад», відповідно до п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнений зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України (за власним бажанням) майор внутрішньої служби ОСОБА_1 , черговий помічник начальника установи відділу нагляду і безпеки, з 24.07.2017 р., встановивши премію в розмірі 90% за липень 2017 р. Вислуга років на 24.07.2017 р. складає: у календарному обчисленні 23 роки 05 місяців 15 днів, у пільговому обчисленні 30 років 07 місяців 01 день. Підстава: рапорт ОСОБА_1 .

Згідно довідки ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» від 20.12.2017 р. встановлено, що з ОСОБА_1 проведений повний розрахунок з грошового забезпечення згідно наказу № 109/0с-17 від 17.07.2017 р.

Відповідно Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 222 від 07.10.2009 р. встановлено, що « 18.1. Особам рядового і начальницького складу, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при звільненні зі служби за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків, а при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Особам рядового і начальницького складу у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при першому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.»

Аналізучи п.18.1 зазначеної Інструкції судом встановлено, що Особам рядового і начальницького складу, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" при звільненні зі служби за вислугою строку служби, …виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків, а при звільненні зі служби за власним бажанням, …виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як вбачається з рапорту ОСОБА_1 про звільнення, просив звільнити його зі служби за власним бажанням в зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсії.

Однак, в наказі про звільнення ОСОБА_1 зазначено, що його звільнено зі служби за власним бажанням.

Також встановлено, що даний наказ № 109/ОС-17 від 17.07.2017 р. позивачем не оскаржувався, і на даний час є чиним.

Крім того частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»" передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення заборгованості по виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 41 596,712 грн.

Відповідно до п.п.1.9.1, 1.9.2, 1.9.3 п.1 9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 07.10.2009 року №222, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 листопада 2009 р. за N 1040/17056,( що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин)? ? ? при залученні осіб рядового та начальницького складу до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Підставою для залучення осіб рядового і начальницького складу до понаднормової служби чи служби в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: письмові накази керівників органів і установ; графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів і установ.

Як вбачається з матеріалів справи письмові накази керівника установи щодо залучення позивача до понаднормової служби відсутні, а табелі обліку робочого часу, довідки про нарахування грошового забезпечення та розрахунково-платіжні відомості дійсно підтверджують, лише, факт залучення позивача до роботи у нічний час, але не свідчать про фактичну кількість відпрацьованих годин понаднормово, в зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за понаднормову службу не підлягає задоволенню.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що «при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення».

Відповідно статті 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних? ? сум у строки, зазначені в етапі 116 цього Кодексу при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Однак, судом встановлено, що доказів на підтвердження не проведення повного розрахунку відповідачем з позивачем на день звільнення матеріали справи не містять.

Крім того, судом встановлено, що відповідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» обов`язковою умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, але судом не встановлене таке порушення строків виплати, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів.

Таким чином матеріалами справи підтверджено, що при звільненні позивача відповідачем не порушені його права, в зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 р.- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова