Справа № 600/3352/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 р. м. Чернівці справа № 600/3352/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач) щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмежень максимальним розміром з 23.06.2018 р. та виплати різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 23.06.2018 р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку у відповідача та одержує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ). З протоколу та перерахунків пенсії по пенсійній справі № (СБУ) позивачу стало відомо, що йому призначено пенсію з урахуванням максимального розміру, а саме в десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Позивач вказує, що рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 у справі № 7-рп/2016 визнано неконституційними норми частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо обмеження максимальним розміром пенсій, а тому не погоджується з відмовою відповідача у здійсненні перерахунку його пенсії та вважає, що вказаними діями відповідач протиправно та безпідставно звужує права позивача на отримання пенсії у повному розмірі, що стало підставою звернення до суду за захистом своїх прав на належне та гарантоване чинним законодавством України пенсійне забезпечення.

23.07.2021 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

09.08.2021 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VI внесено зміни до ст.50-1 Закону №1789, а саме : максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вимоги щодо обмеження максимальним розміром який дорівнює 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність передбачені і ст.86 Закону №1697. Оскільки положення законодавства щодо застосування визначеного максимального розміру пенсії конституційними не визнавались, то відповідачем обґрунтовано обмежено розмір пенсії позивача.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

23.06.2018 р. протоколом за пенсійною справою позивача призначено пенсію за вислугу років. Сума грошового забезпечення для нарахування пенсії складає 20943,55 грн., з урахуванням застосування 70 % від суми грошового забезпечення, сума пенсії до призначення склала 14660,49 грн. Вид підвищення або надбавка до пенсії : учасник АТО учасник бойових дій 363,00 грн, учасник бойових дій 40,00 грн. Всього призначено 15063,49 грн. Максимальний розмір пенсії 13730,00 грн.

Згідно перерахунку пенсії від 23.06.2018 року сума грошового забезпечення для нарахування пенсії складає 27711,55 грн, основний розмір пенсії (70 %) - 19398,09. Вид підвищення або надбавка до пенсії : учасник АТО учасник бойових дій 363,00 грн, учасник бойових дій 40,00 грн. Підсумок пенсії 19801,09 грн. Максимальний розмір пенсії 13730,00 грн.

Згідно перерахунку пенсії від 01.07.2018 р. сума грошового забезпечення для нарахування пенсії складає 27711,55 грн, основний розмір пенсії (70 %) - 19398,09. Вид підвищення або надбавка до пенсії : учасник АТО учасник бойових дій 363,00 грн, учасник бойових дій 40,00 грн. Підсумок пенсії 19801,09 грн. Максимальний розмір пенсії 14350,00 грн.

Згідно перерахунку пенсії від 01.12.2018 р. сума грошового забезпечення для нарахування пенсії складає 27711,55 грн, основний розмір пенсії (70 %) - 19398,09. Вид підвищення або надбавка до пенсії : учасник АТО учасник бойових дій 374,25 грн, учасник бойових дій 40,00 грн. Підсумок пенсії 19812,34 грн. Максимальний розмір пенсії 14970,00 грн.

Згідно перерахунку пенсії від 01.07.2019 р. сума грошового забезпечення для нарахування пенсії складає 27711,55 грн, основний розмір пенсії (70 %) - 19398,09. Вид підвищення або надбавка до пенсії : учасник АТО учасник бойових дій 374,25 грн, учасник бойових дій 40,00 грн. Максимальний розмір пенсії 15640,00 грн.

Згідно перерахунку пенсії від 01.12.2019 р. сума грошового забезпечення для нарахування пенсії складає 27711,55 грн, основний розмір пенсії (70 %) - 19398,09. Вид підвищення або надбавка до пенсії : учасник АТО учасник бойових дій 409,50 грн, учасник бойових дій 40,00 грн. Підсумок пенсії 19847,59 грн. Максимальний розмір пенсії 16380,00 грн.

Згідно перерахунку пенсії від 01.01.2020 р. сума грошового забезпечення для нарахування пенсії складає 27711,55 грн, основний розмір пенсії (70 %) - 19398,09. Вид підвищення або надбавка до пенсії : учасник АТО учасник бойових дій 428,00 грн, учасник бойових дій 40,00 грн. Підсумок пенсії 19866,09 грн. Максимальний розмір пенсії 17120,00 грн.

Згідно перерахунку пенсії від 01.12.2020 р. сума грошового забезпечення для нарахування пенсії складає 27711,55 грн, основний розмір пенсії (70 %) - 19398,09. Вид підвищення або надбавка до пенсії : учасник АТО учасник бойових дій 442,25 грн, учасник бойових дій 40,00 грн. Підсумок пенсії 19880,34 грн. Максимальний розмір пенсії 17690,00 грн.

Згідно перерахунку пенсії від 01.12.2018 р. сума грошового забезпечення для нарахування пенсії складає 27711,55 грн, основний розмір пенсії (70 %) - 19398,09. Вид підвищення або надбавка до пенсії : учасник АТО учасник бойових дій 374,25 грн, учасник бойових дій 40,00 грн. Підсумок пенсії 19812,34 грн. Максимальний розмір пенсії 14970,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату йому пенсії з 23.06.2018 року в повному розмірі без обмеження максимальним розміром.

Відповідач листом повідомив позивача, що обмеження максимального розміру пенсії введені в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VІ (далі - Закон № 3668-VІ).

Вважаючи дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон №2262-ХІІ.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим же Законом викладено в новій редакції частину п`яту статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою встановлено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Законом України від 24 грудня 2015 року №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01 січня 2016 року (зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України"), доповнено частину п`яту статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" наступним положенням: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 гривень".

Згідно з пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII, дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), вищенаведені положення Закону №2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43 Закону №2262-XII, в редакції Закону від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", із змінами, внесеними згідно із Законами України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", якою обмежено максимальний розмір пенсії.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 положення Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Вирішуючи питання про застосування Закону №2262-ХІІ у часі, суд враховує, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, такі гарантії не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ по справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014 (за заявою №68385/10 та №71378/10) зазначено, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Як встановлено судом спірним питання у даній справі є обмеження максимального розміру пенсії позивача під час її обрахунку.

При цьому, відповідач не заперечує, що під час обрахунку пенсії позивача, розмір його пенсії до виплати обмежено максимальним розміром згідно Закону № 3668-VI.

При вирішенні спірного питання, суд застосовує правові висновки Верховного Суду у постановах від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 08.08.2019 у справі № 522/3271/17, від 10.10.2019 у справі № 522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 17.05.2021 у справі № 343/870/17, від 10 вересня 2021 року у справі №300/633/19 щодо застосування Закону № 2262-ХІІ у питанні обмеження максимальним розміром пенсій про те, що: "буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими". Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження."

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що внесені Законом №1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження, суд дійшов висновку, що статтею 43 Закону №2262-XII не передбачено положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а відтак застосування такого обмеження відповідачем щодо пенсії позивача є протиправним.

З огляду на встановлені обставини та з метою належного способу відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру, починаючи з 23.06.2018 р. та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити різницю між нарахованим та фактично отриманим розміром пенсії по день проведення перерахунку суд зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на виплату пенсії без обмеження максимального розміру відповідно до вимог законодавства України. Відповідно, питання щодо виплати різниці між нарахованою (в майбутньому) та отриманою пенсією є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Відтак, спір щодо не виплатити різниці між нарахованою та отриманою пенсією, відсутній на час звернення позивача у цій справі до суду. Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для виплатити різниці між нарахованою та отриманою пенсією позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду, коли таке право по своїй суті і буде порушено.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідач надаючи відзив, звертав на увагу щодо обмеження пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів стосовно обмеження пенсії працівникам органів прокуратури, які не мають жодного відношення до спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію без обмежень максимальним розміром з 23.06.2018 р.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Розподіл судових витрат не здійснюється

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, Код )

Суддя І.В. Маренич