Справа № 640/32519/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

15 листопада 2021 року м. Київ № 640/32519/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченко І.М. розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовомОСОБА_1
доНаціонального агентства з питань запобігання корупції
про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправним та скасування припису № 23-09/108-21 від 27.10.2021

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано до суду клопотання про забезпечення позову, шляхом зупинення дії припису Національного агентства з питань запобігання корупції № 23-09/108-21 від 27.10.2021 року.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що позивачем оскаржується в судовому порядку припис Національного агентства з питань запобігання корупції № 23-09/108-21 від 27.10.2021 року, згідно якого від Голови Миколаївської обласної ради вимагається припинити повноваження ОСОБА_1 та звільнити його із відповідної посади без прийняття рішення Миколаївської обласної ради.

При цьому, заявник звертає увагу, що за змістом вказаного припису про його виконання необхідно повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції упродовж 10 робочих днів з дня його одержання. Закінчення цього строку припадає на 11 листопада 2021 року.

Таким чином, як вказує заявник, голова Миколаївської обласної ради зобов`язаний припинити повноваження ОСОБА_1 та звільнити його із відповідної посади без прийняття рішення Ради до 11.11.2021 року.

Поряд з цим, заявник звертає увагу на те, що він ( ОСОБА_1 ) рішенням Миколаївської обласної ради від 09.12.2020 року № 6 був обраний на посаду першого заступника голови Миколаївської міської ради.

В контексті обставин, викладених у позовній заяві, у разі виконання вимог Припису (до прийняття рішення у справі за відповідним позовом) ОСОБА_1 без прийняття рішення Миколаївської обласної ради, може бути звільнений з посади першого заступника голови Миколаївської обласної ради, що ускладнить або взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача навіть у разі задоволення позовних вимог у даній судовій справі, адже з метою захисту та поновлення порушених прав він змушений буде звертатись з іншими позовними заявами.

Вказане вище, на думку позивача, свідчить про наявність ознак протиправності оскаржуваного припису та очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам, позивача.

За таких обставин, позивач вважає, що є всі підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову буде завдано шкоду його законним правам та інтересам.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) виключено;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України можливі лише за наявності обставин, що визначені ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, заявник просить забезпечити позов, шляхом зупинення дії оскаржуваного припису.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано існуванням очевидної небезпеки заподіяння до ухвалення рішення в даній справі шкоди правам та інтересам позивача, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Матеріалами справи та згідно поданої заяви про забезпечення позову судом встановлено, що рішенням Миколаївської обласної ради від 09.12.2020 року № 6 «Про обрання першого заступника голови Миколаївської обласної ради восьмого скликання», першим заступником голови Миколаївської обласної ради восьмого скликання обрано ОСОБА_1 .

Розпорядженням Миколаївської обласної ради від 22.12.2020 року № 42-рк «Про початок виконання ОСОБА_1 обов`язків першого заступника голови Миколаївської обласної ради восьмого скликання», згідно якого 23 грудня 2020 року є початком виконання ОСОБА_1 обов`язків першого заступника Миколаївської обласної ради восьмого скликання.

В подальшому, 01.11.2021 року на адресу Миколаївської обласної ради надійшов припис Національного агентства з питань запобігання корупції від 27.10.2021 року № 23-09/108-21, відповідно до якого від голови Миколаївської обласної ради вимагається забезпечити усунення порушення вимог абз. 6 ч. 2 ст. 58 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700- VII), шляхом припинення повноважень ОСОБА_1 та звільнення його із відповідної посади без прийняття рішення Ради.

Незгода з даним приписом, обумовила позивача на звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник, безпосередньо стосуються дії індивідуального акту, який останній оскаржує до суду.

Вирішуючи подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає таке.

Як було встановлено вище, оскаржуваним приписом від голови Миколаївської обласної ради вимагалося забезпечити усунення порушення вимог абз. 6 ч. 2 ст. 58 Закону України "Про запобігання корупції", шляхом припинення повноважень ОСОБА_1 та звільнення його з посади першого заступника Миколаївської обласної ради восьмого скликання без прийняття рішення Ради.

Підставою для внесення зазначеного припису слугувало неподання ОСОБА_1 протягом трьох робочих днів з дня відповідного обрання на посаду першого заступника Миколаївської обласної ради восьмого скликання документів для проведення спеціальної перевірки.

Суд звертає увагу, що правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування встановлено Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до абз. 2 статті 10 вищевказаного Закону прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад шляхом обрання відповідною радою.

Згідно абзацу 3 статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є в тому числі виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Частиною третьою статті 5 вказаного Закону визначено, що стосовно осіб, які обрані (затверджені) відповідною радою на посади, зазначені в абзаці третьому статті 3 цього Закону, а також стосовно осіб, які претендують на зайняття зазначених в абзаці четвертому статті 3 цього Закону посад в органах місцевого самоврядування, за їх письмовою згодою проводиться спеціальна перевірка в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції».

Тобто, стосовно особи, обраної відповідною радою на виборну посаду в органі місцевого самоврядування в обов`язковому порядку за її згодою проводиться спеціальна перевірка у встановленому Законом України «Про запобігання корупції» порядку.

Так, правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції».

Згідно абзаців 1 та 8 частини першої статті 56 вказаного Закону стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Частиною другою статті 57 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені в частині першій статті 56 цього Закону, подають передбачені цією частиною статті документи для проведення спеціальної перевірки протягом трьох робочих днів з дня відповідного обрання або затвердження.

У той же час, згідно абзацу 6 частини другої статті 58 вказаного Закону повноваження особи, зазначеної в абзаці восьмому частини першої статті 56 цього Закону, достроково припиняються без припинення повноважень депутата ради, а відповідна особа звільняється з відповідної посади без прийняття рішення відповідної ради у випадку, якщо вона не пройшла спеціальну перевірку або не надала у встановлений цим Законом строк згоди на проведення спеціальної перевірки.

Таким чином, проведення спеціальної перевірки Національним агентством передбачає певну процедуру, для початку якої особа, яка претендує на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, має подати протягом трьох робочих днів з дня відповідного обрання або затвердження на посаду, згоду на проведення такої перевірки відносно неї.

При цьому, відповідно до статті 12 Закону №1700-VII Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має в тому числі право проводити перевірки організації роботи із запобігання і виявлення корупції в державних органах, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, зокрема щодо підготовки та виконання антикорупційних програм, вносити приписи про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом.

Припис Національного агентства є обов`язковим для виконання. Про результати виконання припису Національного агентства посадова особа, якій його адресовано, інформує Національне агентство упродовж десяти робочих днів з дня одержання припису.

Таким чином, беручи до уваги викладене вище, поширення на позивача дії абзацу 6 частини другої статті 58 Закону України "Про запобігання корупції", та чи було допущено порушення при його призначенні на посаду, буде вирішуватись судом саме під час розгляду справи по суті.

А тому, за вказаних обставин, суд не погоджується з доводами позивача щодо наявності очевидних ознак протиправності рішення відповідача, оскільки такі обставини, з урахуванням доводів викладених в адміністративному позові та заяві про його забезпечення, можуть бути встановлені судом лише за наслідками розгляду даної адміністративної справи.

У той же час, надаючи оцінку іншим доводам заявника щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, оскаржуваний припис було складено через надання позивачем згоди на проведення спеціальної перевірки з порушенням встановленого Законом України «Про запобігання корупції» триденного строку через, що його повноваження мали бути припинені, шляхом звільнення з відповідної посади без прийняття рішення Ради.

Також матеріали адміністративної справи містять в собі довідку про результати спеціальної перевірки щодо позивача від 28.10.2021 року, відповідно до якої інформації, що перешкоджає зайняттю ОСОБА_1 посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища або посади з підвищеним корупційним ризиком не виявлено.

Отже, на час подачі даного адміністративного позову та видачі оскаржуваного припису позивач пройшов спеціальну перевірку.

При цьому, виходячи з приписів ч. 6 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» припис є обов`язковим для виконання, а за його невиконання передбачена адміністративна відповідальність за 188-46 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на ту обставину, що позивачем оскаржується правомірність застосування до нього відповідних правових норм Закону України «Про запобігання корупції», а також порядку внесення припису, суд вважає, що у випадку задоволення адміністративного позову за наслідком розгляду даної адміністративної справи, ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, буде ускладненим, оскільки його автоматично не буде поновлено на посаді першого заступника Миколаївської обласної ради, через що останній буде вимушений звертатися з окремим позовом щодо скасування розпорядження голови ради про припинення його повноважень, а у випадку обрання на цю посаду іншої особи, також з позовом про визнання протиправним та скасування відповідного рішення обласної ради.

Також, суд приймає до уваги те, що позивач є депутатом обласної ради та строк його повноважень, в тому числі і як першого заступника голови обласної ради обмежений часом визначеним у ч. 1 ст. 49 та ч. 1 ст. 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

А тому, зважаючи на ту обставину, що на час подачі позову та вирішення заяви про його забезпечення, оскаржуваний припис щодо позивача реалізовано не було, а звільнення його з займаної посади ускладнить ефективний захист прав та інтересів позивача (у разі задоволення позову), суд приходить до переконання про існування обставин, що свідчать про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, що передбачені п.1 ч.2 ст.150 КАС України.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Водночас, з огляду на те, що позивач пройшов спеціальну перевірку, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного рішення відповідача жодним чином не спричиняє негативних наслідків для заінтересованих осіб у даній справі, як не спричиняє негативних наслідків і для будь-яких інших осіб.

При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд в контексті приписів ч.2 ст.151 КАС України оцінив співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, вжиті заходи забезпечення позову у спірних правовідносинах, на думку суду, за вказаних вище обставин та доводів заявника, є співмірними із можливими негативними наслідками суспільним інтересам та правам позивача та інших осіб, що можуть бути завдані у випадку їх незастосування.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявник довів наявність підстав, що визначені у п. 1 ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України та необхідності задоволення його заяви, шляхом зупинення дії припису Національного агентства з питань запобігання корупції № 23-09/108-21 від 27.10.2021 року до набрання рішенням законної сили.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 150-154, 156, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задовольнити.

Зупинити дію припису Національного агентства з питань запобігання корупції № 23-09/108-21 від 27.10.2021 року.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Боржник: Національне агентство з питань запобігання корупції (, 01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28).

Ухвала набирає чинності з 15.11.2021 року і підлягає негайному виконанню на підставі ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України

Ухвала може бути пред`явлена до виконання до 15.11.2024 року.

Відповідно до частини статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.М. Погрібніченко