Справа № 360/6166/21
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/6166/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2021 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі позивач, ГУ ПФУ в Луганській області) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відповідач, ВПВР УЗПВР у Луганській області), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.10.2021 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП № 66270997.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.10.2021 позивачем отримано постанову відділу примусовою виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.10.2021 у виконавчому провадженні № 66270997 про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100,00 грн.

26.07.2021 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження ВП №66270997 з примусового виконання виконавчого листа № 360/1902/21, виданого 22.07.2021 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити виплату ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії віл 24.02.2021 № 45/4.3/8-21 з урахуванням раніше проведених виплат.

Листами від 06.08.2021 № 1200-0306-8/28448 та 30.09.2021 № 1200-0306-8/40556 позивач повідомив відповідача про те, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 360/1902/21 ГУ ПФУ в Луганській області нараховано ОСОБА_1 заборгованість за період з 01.04.2019 по 30.09.2021. З 01.10.2021 пенсія ОСОБА_1 виплачується згідно рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 № 360/1902/21. Доплату по проведеному перерахунку у розмірі 165023,02 грн обліковано в Головному управлінні, виплата коштів буде здійснюватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Тому позивач вважає, що ним вжито заходів з метою належного виконання рішення суду, втім затримка у виплаті коштів зумовлена не бездіяльністю Головного управління, а відсутністю належного асигнування, що не належить до компетенції позивача.

Ухвалою суду від 25.10.2021 позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.11.2021 відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи з викликом сторін із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України.

Відповідачем 12.11.2021 через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволені позову за необґрунтованістю з огляду на таке (а.с.36-39).

26.07.2021 на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 № 360/1902/21 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від 24.02.2021 № 45/4.3/8-21, з урахуванням проведених раніше виплат.

26.07.2021 державним виконавцем, керуючись ст. ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 06.08.2021 № 1200-0306-8/27448 встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області на виконання рішення суду зроблено запит від 27.07.2021 №1200-0306-8/26095 до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції для надання довідки про розмір грошового забезпечення на ОСОБА_1 .

Таким чином, щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів, надано не було.

Державним виконавцем, керуючись ст. 18 Закону України Про виконавче і провадження, направлено вимогу боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання рішення суду.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 30.09.2021 № 1200-0306-8/40566 встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області на виконання рішення суду здійснено з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення № 45/4.3/8-2І від 24.02.2021 станом на 05.03.2019 року.

Доплату по проведеному перерахунку за період з 01.04.2019 по 30.09.22021 (місяць проведення розрахунку), у сумі 165 023,02 грн обліковано в Головному управлінні, що підтверджується розрахунком та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

Пенсія з 01.10.2021 ОСОБА_1 буде виплачуватися з урахуванням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 360/1902/21 на підставі довідки № 45/4.3/8/21 від 24.02.2021.

Відповідно до ч. І, 2 ст. 63 Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи вищезазначене, 12.10.2021 державним виконавцем, керуючись ст.ст. 63, 75 Закону винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5 100,00 грн, де також було зазначено про обов`язок боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Таким чином, накладаючи штраф постановою від 12.10.2021 на боржника, державний виконавець діяв, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у пред`явленому позові, відповідач у відзиві просили розгляд справи здійснити за відсутності їх представників.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено.

За даними КП «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №360/1902/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нездійснення з 01 квітня 2019 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від 24.02.2021 № 45/4.3/8-21;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від 24.02.2021 № 45/4.3/8-21, з урахуванням проведених раніше виплат.

22.07.2021 по справі № 360/1902/21 видано виконавчий лист (арк. спр. 44-45).

26.07.2021 стягувач звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до відповідача надавши виконавчий лист у справі № 360/1902/21 (арк. спр. 43).

26.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66270997 (арк. спр.8, 47).

Листом від 06.08.2021 № 1200-0306-8/28448 позивач повідомив державного виконавця, що для виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 360/1902/21 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від 24.02.2021 № 45/4.3/8-21, з урахуванням проведених раніше виплат, зроблено запит від 27.07.2021 № 1200-0306-8/26095 до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції для надання довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (арк. спр. 9, 52-54).

15.09.2021 позивачем отримана вимога державного виконавця (арк. спр. 10, 55-56).

Листом від 30.09.2021 № 1200-0306-8/40556 позивач повідомив відповідача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №360/1902/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області здійснено з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення № 45/4.3/8-21 від 24.02.2021 станом на 05.03.2019. Доплату по проведеному перерахунку за період з 01.04.2019 по 30.09.2021 (місяць проведення розрахунку) в сумі 165023,02 грн обліковано в Головному управлінні, що підтверджується розрахунком та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Одночасно повідомлено, що пенсія з 01.10.2021 ОСОБА_1 буде виплачуватися з урахуванням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 360/1902/21 на підставі довідки № 45/4.3/8-21 від 24.02.2021. Виплата коштів на виконання рішення суду буде здійснюватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Головне управління вжило заходів з метою належного виконання рішення суду, втім затримка у виплаті коштів зумовлена відсутністю належного асигнування (арк. спр. 11, 57-58).

До вказаного листа позивачем додано здійснений з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення № 45/4.3/8-21 від 24.02.2021 станом на 05.03.2019 та розрахунок на доплату пенсії ОСОБА_1 в сумі 165023,02 грн (арк. спр. 15-16, 59-60).

Згідно з витягом з ІКІС ПФУ Підсистема Реєстр судових рішень, сума заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 165023,02 грн включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (арк. спр. 70).

Постановою державного виконавця від 12.10.2021 ВП № 66270997 про накладення штрафу за невиконання боржником рішення суду, на ГУ ПФУ в Луганській області накладено штраф в сумі 5100,00 грн (арк. спр. 14, 62).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Судом встановлено, що рішенням суду від 09.06.2021 у справі № 360/1902/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від 24.02.2021 № 45/4.3/8-21, з урахуванням проведених раніше виплат.

На виконання рішення суду позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 з урахуванням довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення від 24.02.2021 № 45/4.3/8-21 станом на 05.03.2019. З 01.10.2021 пенсія виплачується згідно рішення суду. Однак, станом на дату винесення спірної постанови про накладення штрафу, доплата по проведеному перерахунку у розмірі 165023,02 грн не виплачена, облікована в Головному управлінні, що підтверджується розрахунком, та 19.07.2021 включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Тобто, рішення суду було виконано частково.

Тобто судом встановлено, що обставини, які повідомив позивач в своїй сукупності свідчать про реальну фінансову неможливість виконати судове рішення, оскільки невиплата в повному обсязі коштів за виконавчим документом зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а відсутністю відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання судового рішення, що не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин, оскільки виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20.

Суд враховує, що позивачем надавалась відповідачу інформація про стан виконання рішення суду.

Статтею 71 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що бюджет Пенсійного фонду - план утворення і використання цільового страхового фонду, що формується за рахунок страхових внесків до солідарної системи та надходжень з інших джерел, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом.

Так, судом встановлено, що виплати пенсій можуть бути здійснені відповідачем виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Суд акцентує увагу на тому, що позивач отримує пенсію за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб, статтею 8 якого передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, здійснивши перерахунок пенсії ОСОБА_1 позивач не має можливості її виплатити до надходження відповідних бюджетних призначень з Державного бюджету України.

На переконання суду, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати нарахованих стягувачу грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

З огляду на викладене, судом враховується, що, як було зазначено вище, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Такий висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постановах від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18, від 19.08.2020 у справі №140/784/19 та від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20.

В силу пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 124.10.2021 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн у виконавчому провадженні ВП № 66270997.

За вказаних обставин відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи усі наведені обставини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 9271 від 01.11.2021 (арк. спр. 29).

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача, який у спірних правовідносинах не є суб`єктом владних повноважень, необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2270,00 грн.

Враховуючи те, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області є структурним підрозділом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яке, в свою чергу, є юридичною особою, судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 2270,00 грн необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні ВП № 66270997 від 12.10.2021 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ідентифікаційний код 21782461) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (ідентифікаційний код 43315445, місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, 61002) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.Є. Петросян