Справа № 540/4423/21
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4423/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні в період з 29.01.2020 по 23.03.2021 року включно розмірів мого посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок грошового забезпечення та доплатити ОСОБА_1 : за період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 4200,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1430,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019року № 294-1Х "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 01.01.2021 року по 23.03.2021 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 4540,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1540,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від15.12.2020року № 1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 01.01.2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 29.01.2020 року по 23.03.2021 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів мого посадового окладу в період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року 4200,00 грн. на місяць, з 01.01.2021 року по 23.03.2021 року 4540,00 грн. на місяць, та розміру окладу за військове звання з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року 1430,00 грн. на місяць, з 01.01.2021 року по 23.03.2021 року 1540,00 грн. на місяць, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 року № 294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 року, Законом України від 15.12.2020 року № 1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 01.01.2021 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2021 р. № 55 позивач був виключений зі списків особового складу з 23.03.2021р.

При цьому, на думку позивача, під час проходження військової служби за період з 29.01.2020 р. по день звільнення відповідач невірно обчислював розмір посадового окладу та окладу за військове звання, що призвело до виплати грошового забезпечення в меншому розмірі.

Так, позивач вважає, що п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 був визнаний протиправним і скасований постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18. З цього позивач висновує, що з дня постановлення вказаного судового рішення - 29 січня 2020 року, відновилась попередня, первісна редакція пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704, яка передбачала, що посадові оклади та оклади за військовим званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. У зв`язку з цим позивач вважає, що з 29.01.2020р. йому, як і іншим військовослужбовцям, грошове забезпечення повинно було визначатись з урахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 у редакції, яка була чинна до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103, тобто в більшому розмірі.

В травня 2021 р. позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою про здійснення перерахунку та, як наслідок доплати грошового забезпечення за 2020-2021 роки. Проте відповіді позивач не отримав, а грошове забезпечення не було перераховане.

Вказані дії відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними та просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.08.2021 р. провадження по справі було відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Зобов`язано відповідача у строк до 20.09.2021 р. надати до суду додаткові документи.

20.09. 2021 р. відповідачем подано витребувані документи та відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_2 ,з огляду на наступне.

24.05.2021 р. позивач звертався з відповідною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про здійснення перерахунку належних йому сум грошового забезпечення та надання довідки про розмір встановленого тарифного коефіцієнту та розмір окладу за військовим званням з 01.01.2019 року по день звільнення, а також сум, виплачених йому за період з 01.01.2019 р. по день звільнення грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, під найомної допомоги та усіх інших одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

26.07.2021 р. позивачу було надано відповідь та відповідні довідки.

Вказує, що починаючи з дня набрання чинності пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103, припинив свою дію пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 (в редакції від 30.08.2017р.), який передбачав застосування під час визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання у якості розрахункової величини розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року, а також обмежувальну величину у розмірі 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. При цьому дійсно постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103.

Проте це. на думку відповідача, не означає, що відновив свою дію пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 у редакції, яка була чинною до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103.

Також відповідач повідомляє, що після скасуванням у судовому порядку змін, які були внесені до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704, зміна розміру посадових окладів та окладів за військове звання відповідної до позивача категорії військовослужбовців, зокрема у тих, які у даний час перебувають на військовій службі не відбулась.

Тому відповідач уважає, що у позивача не виникало права на проведення перерахунку його грошового забезпечення з 29.01.2020р.

Положеннями ст.258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 , в тому числі на посаді начальника командного пункту військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальника командного пункту військової частини НОМЕР_2 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 12.03.2021 року №12 з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку з закінченням строку контракту) відповідно до п.2 ч.5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з 23.03.2021 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

З наданих відповідачем та наявних в матеріалах справи карток особового рахунку військовослужбовця вбачається, що в період з січня 2020 року по березень 2021 року посадовий оклад позивача становив суму в 3520,00 грн, оклад за військовим званням станови 1200,00 грн.

25.05.2021 року (відповідно квитанції відділу поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок грошового забезпечення з урахуванням того, що посадовий оклад має визначатись шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.

Листом від 26.07.2021р. №372/9/353 Військова частина НОМЕР_1 повідомила порядок проведення індексації грошового забезпечення, проте на заяву позивача з приводу перерахунку грошового забезпечення не відповіла, перерахунку не здійснила.

Вважаючи не проведення спірного перерахунку проявом протиправної бездіяльності, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи цей спір, суд приходить до таких висновків.

За змістом частин 1 - 4 статті 9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - ПКМУ №704), яка набрала чинності з 01.03.2018р., у пункті 1 затверджені тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу, осіб рядового і начальницького складу, схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу, осіб начальницького складу, а також додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та їх розміри, розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям і особам рядового і начальницького складу.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. № 260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197, установлено, що військовослужбовцям посадові оклади виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12 і 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

На час прийняття ПКМУ №704 містила пункт 4 в редакції, який передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Пунктом 10 ПКМУ №704 було визначено, що вона набирає чинності з 1 січня 2018 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 р. №1052 змінено пункт 10 ПКМУ №704 та установлено, що вона набирає чинності з 1 січня 2019 року.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - ПКМУ №103), яка набрала чинності з 24.02.2018р., внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додані до цієї постанови.

Зокрема, пунктом 3 Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, пункт 4 ПКМУ №704 викладено в такій редакції: " 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Цією ж постановою визначено, що ПКМУ №704 набирає чинності з 01.03.2018р.

Крім того, на час виникнення спірних правовідносин додатки 1, 12, 13 і 14 містили примітки, згідно з якими посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Лише постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020р. №1038, яка застосовується з 01.10.2020р., примітки в додатках 1, 12, 13 і 14 до ПКМУ №704 викладені в новій редакції, відповідно до якої посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. №704.

Отже, станом на час набрання чинності ПКМУ №704 її пункт 4 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 за наслідками апеляційного перегляду справи скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року в частині відмови в задоволенні позову до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою позов до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано пункт 6 ПКМУ №103. У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року залишено без змін.

Позивач вважає, що з 29.01.2020р. на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 відновилась дія пункту 4 ПКМУ №704 у редакції, яка була чинною до внесення змін згідно з ПКМУ №103, а тому з указаної дати йому мало нараховуватись і виплачуватись грошове забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військове звання, обчислених з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто 2020 року.

Однак суд не може погодитись із такими доводами, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 ПКМУ №103, яким було внесено зміни до пункту 4 ПКМУ №704.

Тобто, пункт 6 ПКМУ №103 втратив чинність 29.01.2020р., проте вказаним судовим рішенням не визнавався нечинним та не скасовувався пункт 3 Змін до пункту 4 ПКМУ №704, а сама ПКМУ №704 викладена в редакції ПКМУ №103, де в пункті 4 зазначено: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Крім того, якщо вважати відновленою дію пункту 4 ПКМУ №704 у його первісній редакції, то слід врахувати, що нею визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями, що складає 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року, отже у випадку, коли у календарному році, в якому застосовуються положення пункту 4 ПКМУ №704 в такій редакції, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року є меншим 50% розміру мінімальної заробітної плати, то розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року як розрахункова величина не застосовується.

Суд зазначає, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019р. №294-ІХ (зі змінами та доповненнями), встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01 січня 2020 року становить 2102,00 грн. При цьому, мінімальна заробітна плата з 01.01.2020 становила - 4723,00 грн.

При визначенні розміру посадового окладу з урахуванням тарифних коефіцієнтів згідно з первісною редакцією пункту 4 ПКМУ №704 та додатками 1, 12, 13, 14 в якості розрахункової величини повинна була б застосована мінімальна заробітна плата, оскільки 50% її розміру (2361,50 грн.) перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений у 2020 році (2102,00 грн.).

З урахуванням зазначеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо необхідності обрахунку його посадового окладу та окладу за військове звання виходячи тільки із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого у 2020 році, оскільки це суперечило би тим приписам ПКМУ №704 щодо застосування при обрахунку посадового окладу величини, яка становить не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Водночас слід звернути увагу на те, що 06.12.2016р. Верховна Рада України прийняла Закон України №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01 січня 2017 року (далі - Закон №1774-VIII).

Пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, крім розрахунку щорічного обсягу фінансування статутної діяльності політичних партій. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Тобто, з моменту набрання чинності Законом №1774-VIII (01 січня 2017 року) на законодавчому рівні існує заборона застосовувати мінімальну заробітну плату, як розрахункову величину для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Оскільки Закон України має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України, то застосуванню підлягають саме норми Закону, як правового акта вищої юридичної сили.

Тому суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що відповідно до пункту 4 ПКМУ №704 в первинній редакції єдиною розрахунковою величиною для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен бути саме прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня календарного року, оскільки норма права не може застосовуватись вибірково лише в певній частині, а повинна тлумачитись в цілому та у сукупному взаємозв`язку.

Також суд звертає увагу на те, що у постановах від 11 лютого 2021 року у справах №200/3757/20-а, № 240/11952/19 Верховним Судом була висловлена наступна правова позиція: "Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, колегія суддів не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року. Колегія суддів дійшла до висновку про те, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року".

Визнається сторонами, отже, на підставі ч.1 ст.78 КАС України не підлягає доказуванню, що в спірний період, позивач отримував грошове забезпечення за 13 тарифним розрядом, що відповідає тарифному коефіцієнту "2,0".

Відповідно Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року становив 1762,00 грн.

Таким чином, посадовий оклад позивача в спірний період мав становити 3520,00 грн (1762,00 грн*2,0= 3524,00 грн, після округлення 3520,00 грн).

Також, встановлено судом, що в спірний період ОСОБА_1 мав військове звання "старший лейтенант", що відповідає тарифному коефіцієнту 0,68 (визнається учасниками справи).

Таким чином, оклад позивача за військовим званням в спірний період мав становити 1200,00 грн (1762,00 грн*0,68= 1 198,16 грн, після округлення 1200,00 грн).

З наявних в матеріалах справи карток особових рахунків позивача, саме такий розмір зазначених складових грошового забезпечення позивач отримував в спірний період.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що Військовою частиною НОМЕР_1 під час проходження позивачем військової служби та протягом спірного періоду з 29.01.2020р. по 23.03.2021р. правомірно обчислювалось йому грошове забезпечення, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність нарахованих позивачу сум грошового забезпечення в період з 29.01.2020 року по 23.03.2021 року, з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Також, в зв`язку з відмовою в задоволення основних позовних вимог не підлягають задоволенню й похідні позовні вимоги про зобов`язання перерахувати та виплати суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, оскільки вони засновані на одній передумові, яка визнана судом безпідставною - здійсненні перерахунку грошового забезпечення за період з 29.01.2020р. по 23.03.2021р.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 106030000