Справа № 420/5972/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5972/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до голови Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанни Вікторівни (адреса: вул. Європейська, 37а, м. Роздільна, Одеська область, 67400), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Президента України (вул. Банкова, 11, м. Київ, 01220), на стороні відповідача Роздільнянського районного суду Одеської області (; адреса: вул. Європейська, 37а, м. Роздільна, Одеська область, 67400) про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматись від вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2021 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до голови Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанни Вікторівни, у якому позивачка просить суд:

визнати протиправними дії голови Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанни Вікторівни, що полягають у представництві юридичної особи Роздільнянського районного суду Одеської області у відносинах з Дєвяшиною С.О. з питань, викладених у її заяві від 15.03.2021 року за №0315/21 (про досудове врегулювання спору);

зобов`язати голову Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанну Вікторівну утриматися від вчинення дій щодо представлення юридичної особи Роздільнянського районного суду Одеської області у відносинах з ОСОБА_1 з питань, викладених у її заяві від 15.03.2021 року за №0315/21 (про досудове врегулювання спору).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.04.2021 року о 17:47:38 справа №420/5972/21 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав необхідності надання уточненої позовної заяви із зазначенням власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб), а також доказів сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

05.05.2021 року за вх.№22367/21 від позивачки надійшла уточнена позовна заява із зазначенням власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб), а також докази сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн., чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.06.2021 року.

26.05.2021 року за вх.№ЕП/14317/21 від представника третьої особи Роздільнянського районного суду Одеської області надійшли пояснення по справі.

26.05.2021 року за вх.№ЕП/14318/21 від Голови Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанни Вікторівни надійшов відзив на позовну заяву.

За клопотанням позивачки підготовче засідання 09.06.2021 року відкладено на 22.06.2021 року.

18.06.2021 року за вх.№32116/21 від позивачки надійшло клопотання про залучення доказів до матеріалів справи.

22.06.2021 року за вх.№32385/21 від позивачки надійшло клопотання про повернення пояснень третьої особи, а за вх.№32387/21 - про повернення відзиву позивача.

У підготовчому засіданні 22.06.2021 року оголошено перерву до 24.06.2021 року.

Ухвалою суду від 24.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05.08.2021 року.

Судове засідання, призначене на 05.08.2021 року, відкладено на 16.08.2021 року у зв`язку із неявкою позивача, а потім на 31.08.2021 року.

У судове засідання 31.08.2021 року не прибули позивачка, відповідач та треті особи, про дату, час та місце судового засідання сповіщені належним чином та завчасно. Відповідач у відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи за його відсутності.24.06.2021 року за вх.№ЕП/17273/21 від представника третьої особи Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності третьої особи.

Позивачка та її представник у судове засідання не прибули.

ОСОБА_1 повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену нею власноруч у клопотанні (а.с.70).

За вказаних обставин у судовому засіданні 31.08.2021 року прийнято рішення про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч.9 ст.205 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачкою в порядку Закону України «Про звернення громадян» направлено до Роздільнянського районного суду Одеської області звернення з питання проведення досудового врегулювання спору. Натомість, відповідь на звернення надана головою Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанною Вікторівною , із чим позивачка не погоджується, оскільки:

по-перше, Роздільнянський районний суд Одеської області перебуває у стані припинення у зв`язку із реорганізацією, ініційованою Указом Президента України, а тому представництво юридичної особи у зносинах з третіми особами має здійснювати голова ліквідаційної комісії - Заяц Анна Олександрівна. Таким чином, надання відповіді іншою, ніж передбачено чинним законодавством, особою, порушує права позивачки;

по-друге, фактично голова Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанна Вікторівна перебрала на себе повноваження в частині представництва судової установи без належних на те підстав. Повноваження в частині представництва Роздільнянського районного суду Одеської області відповідачем припинились 13.09.2018 року у зв`язку із внесенням до ЄДР відомостей про припинення юридичної особи внаслідок її реорганізації;

по-третє, відповідач втрутилась в особисті відносини, які виникли між позивачкою та Роздільнянським районним судом Одеської області;

по-четверте, по суті розглянутого у зверненні питання відповідач безпідставно дійшов висновку про відсутність спору, який потребує досудового врегулювання спору.

26.05.2021 року за вх.№ЕП/14318/21 від Голови Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанни Вікторівни надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позовних вимог. Так, у відзиві зазначено, що відповідач у ЄДР визначена як керівник юридичної особи та одночасно як підписант. На момент звернення позивачки до суду публікація в офіційних виданнях щодо початку роботи новоутвореного суду не здійснювалась. Більше того, за офіційним роз`ясненням Державної судової адміністрації України районні, міжрайонні, районні у містах міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Відповідно і голови відповідних судів здійснюють свої повноваження до початку діяльності нових судів.

31.05.2021 року за вх.№27944/21 від третьої особи Роздільнянського районного суду Одеської області надійшли пояснення, у яких підтримано позицію відповідача по справі.

Від третьої особи Президента України пояснень щодо позову чи відзиву на позовну заяву не надходили.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно Указу президента України №451/2017 від 29.12.2017 року відповідно до підпункту 6 пункту 16№ розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, статті 19, частини першої статті 21, пункту 40 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" постановлено утворити Роздільнянський окружний суд - в Іванівському та Роздільнянському районах Одеської області із місцезнаходженням у місті Роздільній та селищі міського типу Іванівці Одеської області шляхом реорганізації (злиття) Іванівського районного суду та Роздільнянського районного суду Одеської області.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Роздільнянський районний суд Одеської області перебуває у стані припинення, 13.09.2018, 7000170, Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

У розділі «Відомості про керівника юридичної особи прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення (набуття повноважень), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» визначено ТЕРЕНЧУК ЖАННА ВІКТОРІВНА, 01.11.2010 - керівник.

У розділі «Відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» визначено ТЕРЕНЧУК ЖАННА ВІКТОРІВНА; ЗАЯЦ АННА ОЛЕКСАНДРІВНА - голова комісії з припинення.

18.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області із заявою в порядку Закону України «Про звернення громадян», у якій просила вжити невідкладних заходів для досудового врегулювання спору в порядку ст.17 КАС України та повідомити її про результати розгляду даної заяви (а.с.22-23). Предметом заяви стала відсутність у голови Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанни Вікторівни повноважень на здійснення представництва Роздільнянського районного суду Одеської області у зв`язку із перебуванням останнього у стані припинення.

26.03.2021 року за №05.04/11/2021 надано відповідь на заяву від 18.03.2021 року, де вказано, що у діях Роздільнянського районного суду Одеської області не вбачається порушення наведених позивачкою норм законодавства і відповідно відсутній спір, який потребує досудового врегулювання в порядку ст.17 КАС України (а.с.24).

Не погоджуючись із вказаним, позивачка звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, є Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393).

Згідно ст.1 Закону №393 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст.3 Закону №393 заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

За змістом ст.14, 15 Закону №393 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Таким чином, з урахуванням положень ст.14 Закону №393 суду необхідно встановити, чи має право відповідач на надання відповіді на заяву позивачки. У цьому ж і полягає питання по суті заяви позивачки від 18.03.2021 року.

За змістом ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно ст.81 ЦК України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно ч.4 ст.87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

У відповідності до ч.1-4 ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно ч.1 ст.106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

З посиланням на вказані норми права позивачка стверджує, що представництво Роздільнянського районного суду Одеської області у зносинах з третіми особами, в тому числі щодо розгляду її заяви від 18.03.2021 року, має здійснювати голова ліквідаційної комісії, а не відповідач.

З приводу цього суд зазначає наступне.

Цивільний кодекс України визначає загальні правила утворення та припинення юридичної особи. Разом із тим, Роздільнянський районний суд Одеської області є юридичною особою публічного права, а тому вказані питання також регулюються спеціальним актом - Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 за №1402.

Відповідно до вимог частини першої статті 125 Конституції України суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд утворюється і ліквідовується законом.

Проект закону про утворення чи ліквідацію суду вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя. Місцезнаходження, територіальна юрисдикція і статус суду визначаються з урахуванням принципів територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Підставами для утворення чи ліквідації суду є зміна визначеної цим Законом системи судоустрою, необхідність забезпечення доступності правосуддя, оптимізації видатків державного бюджету або зміна адміністративно-територіального устрою.

Утворення суду може відбуватися шляхом створення нового суду або реорганізації (злиття, поділу) судів. Суд є юридичною особою, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до частини першої, третьої, четвертої, шостої статті 147 Закону України №1402 від 02.06.2016 року в Україні діє єдина система забезпечення функціонування судової влади - судів, органів суддівського врядування, інших державних органів та установ системи правосуддя.

Державна судова адміністрація України забезпечує виконання рішень про утворення чи припинення (ліквідацію) судів.

Державна судова адміністрація України може встановлювати скорочені строки для процедур припинення судів як юридичних осіб за умови виконання нею цивільних зобов`язань ліквідованого суду на підставі вимог кредиторів, заявлених у визначений законом строк.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративнотериторіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов`язані зі здійсненням таким судом повноважень, зокрема, архівні справи з основної діяльності, строки тимчасового зберігання яких ще не закінчитися, документи, не завершені в діловодстві, а також документи з кадрових питань в паперовому та електронному вигляді, фонди бібліотек, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

Відповідно до пункту 3 та 3-1 розділу 12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України №1402 районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-ІХ. але не пізніше 1 січня 2022 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 20 Закону України №1402 адміністративними посадами в суді є посади голови суду та заступника (заступників) голови суду.

Голова місцевого суду, його заступник, голова апеляційного суду, його заступники, голова вищого спеціалізованого суду, його заступники обираються на посади зборами суддів відповідного суду з числа суддів цього суду.

Підставою для звільнення судді з адміністративної посади є його заява або триваюче незадовільне виконання обов`язків голови суду, заступника голови суду відповідно, систематичне або грубе одноразове порушення закону при їх виконанні.

Рішеннями зборів суддів Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.05.2017 р. № 17, від 21.04.2020 р. № 21, відповідач Теренчук Ж.В. обрана на посаду голови Роздільнянського районного суду Одеської області. На цій адміністративній посаді перебувала на час виникнення спірних правовідносин та подання позову.

Відповідно пункту першого статті 24 Закону України №1402 голова місцевого суду представляє суд як-орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Відповідно до Консультативного висновку Ради Європейських суддів №19 «Про роль голів суддів» до ролі голів судів відносяться: представництво суду та своїх колег-суддів; забезпечення ефективного функціонування суду та, у такий спосіб, удосконалення служби суду суспільству; здійснення юрисдикційних повноважень (п. 6). Здійснюючи свої повноваження, голова суду захищає незалежність та безсторонність суду в цілому та кожного з суддів, а також діє повсякчасно як охоронець цих цінностей та принципів (пп. 6, 7).

Таким чином, у розрізі спеціальних норм, які регулюють спірні правовідносини, порядок припинення суду має певні особливості, у тому числі - щодо повноважень голови такого суду.

Суд звертає увагу, що Державною судовою адміністрацією України надано роз`яснення від 16.10.2018 р. № 10-19957/18, яким звернуто увагу, що відповідно до пункту 3 розділу XII Закону районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Частиною шостою статті 147 Закону визначено, що суд, який ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок його роботи.

Суд погоджується із твердженням відповідача та вважає його обґрунтованим про те, що оскільки місцеві суди здійснюють свої повноваження до утворення та початку діяльності окружних судів, голова суду та керівник апарату суду припиняють здійснювати свої повноваження лише у день внесення відповідного запису про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, голови місцевих судів продовжують виконувати повноваження на адміністративній посаді, які передбачені частиною першою статті 24 Закону.

Фактично це підтверджується відомостями з ЄДР, де вказано наступне:

у розділі «Відомості про керівника юридичної особи прізвище, ім`я, по батькові, посада, дата призначення (набуття повноважень), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» визначено ТЕРЕНЧУК ЖАННА ВІКТОРІВНА, 01.11.2010 - керівник.

у розділі «Відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» визначено ТЕРЕНЧУК ЖАННА ВІКТОРІВНА; ЗАЯЦ АННА ОЛЕКСАНДРІВНА - голова комісії з припинення.

Вказані обставини позивачкою не заперечуються.

Крім цього, рішення зборів суддів Роздільянського районного суду Одеської області від 03.05.2017 р. № 17, від 21.04.2020 р. № 21 є чинними, Роздільнянський райсуд перебуває у стані припинення та не є юридичною особою, що припинилася.

Суд також звертає увагу, що згідно ст.20 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» адміністративними посадами в суді є посади голови суду та заступника (заступників) голови суду.

Голова місцевого суду, його заступник, голова апеляційного суду, його заступники, голова вищого спеціалізованого суду, його заступники обираються на посади зборами суддів відповідного суду з числа суддів цього суду.

Отже, головою суду може бути тільки суддя відповідного суду, що унеможливлює займання вказаної посади головою ліквідаційної комісії у разі припинення юридичної особи, оскільки така особа не має статусу судді та у встановленому законом порядку такого статусу не отримувала. При цьому, Закон України «Про судоустрій та статус суддів» не містить застережень щодо обмеження повноважень голови суду, які передбачені ст.24 Закону, у разі перебування суду у стані припинення.

Аналогічні доводи суд покладає в основу оцінки заяви позивачки від 18.03.2021 року по суті поставленого нею питання.

Таким чином, в контексті наявності у голови суду повноважень щодо представництва суду у зносинах із третіми особами під час припинення цієї юридичної особи має регулюватись не загальними нормами ЦК України, а положеннями Закону України «Про судоустрій та статус суддів», що передбачено також нормами ст.92 та ст.124 Конституції України.

Таким чином, в межах заявлених позивачкою позовних вимог та їх підстав суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає не задоволенню, а аргументи позивача відхиляє з вищенаведених мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, судові витрати за рахунок суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Голови Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Жанни Вікторівни (адреса: вул. Європейська, 37а, м. Роздільна, Одеська область, 67400), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Президента України (вул. Банкова, 11, м. Київ, 01220), на стороні відповідача Роздільнянського районного суду Одеської області (; адреса: вул. Європейська, 37а, м. Роздільна, Одеська область, 67400) про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматись від вчинення дій - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України, безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян