Справа № 320/10510/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року № 320/10510/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ в редакції Закону від 11.07.2021 № 1554-ІХ, згідно з довідкою Київської обласної прокуратури від 01.07.2021 № 21-ф-221 про складові заробітної плати/грошового забезпечення Київської обласної прокуратури, з дня звернення за пенсією 27.07.2021, зарахувавши до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, військову службу у Збройних Силах України у період з 30.11.1995 по 13.06.1998 та з 01.09.1998 по 25.06.2005.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно не враховано період навчання у юридичному вузі з 01.09.1998 по 31.07.2002 та період військової служби з 01.08.2002 по 31.12.2003, з 29.06.2004 по 25.06.2005, на підтвердження чого надано відповідні докази. Внаслідок цього відповідачем необґрунтовано зроблено висновок щодо недостатності стажу, необхідного для призначення пенсії на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач станом на дату винесення рішення своїм правом на подачу відзиву не скористався, а подане клопотання про продовження строку на подачу відзиву належним чином не обґрунтував.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Так, згідно з інформацією наявною у трудовій книжці позивача серія НОМЕР_1 від 28.09.2005 останній працював на наступних посадах:

з 28.09.2005 по 23.03.2010 на посаді помічника прокурора Білоцерківського району Київської області з терміном стажування до одного року;

з 24.03.2010 по 13.06.2012 на посаді старшого помічника прокурора Білоцерківського району;

з 14.06.2012 по 19.05.2014 на посаді старшого прокурора прокуратури Білоцерківського району;

з 20.05.2014 по 31.07.2014 на посаді першого заступника прокурора міста Біла Церква;

з 01.08.2014 по 14.12.2015 на посаді прокурора Володарського району Київської області;

з 15.12.2015 по 06.09.2018 - заступник керівника Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області;

з 11.09.2018 по 26.12.2018 - прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області;

з 27.12.2018 по 14.03.2021 - прокурор Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області;

з 15.03.2021 по 25.04.2021 - прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області;

з 26.04.2021 по час звернення до Відповідача (27.07.2021) та по даний час - заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області.

Таким чином, загальний, безперервний стаж на посадах прокурорів з 28.09.2005 (день зарахування в органи прокуратури) до 27.07.2021 (день звернення до органів ПФУ) становить - 15 років 9 місяців 30 днів.

Крім цього, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 по справі № 320/5776/18 задоволено позов та визнано протиправною відмову Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 653 від 01.06.2018 у зарахуванні до стажу роботи на прокурорських посадах для призначення пенсії за вислугою років період роботи на посадах помічника, старшого помічника прокурора, старшого прокурора та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) зарахувати позивачу до стажу роботи на прокурорських посадах для призначення пенсії за вислугою років період роботи на посаді прокурора наступні періоди роботи на прокурорських посадах: з 28.09.2005 по 23.03.2010 помічником прокурора Білоцерківського району Київської області з терміном стажування до одного року; з 24.03.2010 по 13.06.2012 старшим помічником прокурора Білоцерківського району; з 14.06.2012 по 19.05.2014 старшим прокурором прокуратури Білоцерківського району. Дане рішення набрало законної сили.

Згідно довідки, виданої Білоцерківським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 08.07.2021 № ОЗк/111, позивач дійсно з 30.11.1995 по 13.06.1998 та з 01.09.1998 по 25.06.2005 знаходився на військовій службі в Збройних Силах України.

Також, факт перебування позивача на військовій службі за вказаний період підтверджується військовим квитком Серія НОМЕР_2 , виданим 05.07.2005.

Довідкою, виданою Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого від 27.03.2019 № М-49/102, визначено, що позивач навчався на денному факультеті № 6 (військово-юридичному) з 01.09.1998 по 27.06.2003.

Позивач, перебуваючи на роботі в органах прокуратури, зокрема в Білоцерківській окружній прокуратурі Київської області 27.07.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Київської області (Білоцерківський відділ обслуговування громадян №2) із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до вимог статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ в редакції Закону від 11.07.2021 № 1554-ІХ у розмірі 60 відсотків від суми його місячної (чинної) заробітної плати.

До заяви долучено всі необхідні документи, які свідчать про наявність у нього достатнього стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України Київської області від 02.08.2021 № 85 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за відсутністю 25 років стажу роботи за вислугу років в органах прокуратури, мотивуючи наступним: - період навчання у юридичному вузі з 01.09.1998 по 31.07.2002, оскільки в додатку до диплому НОМЕР_3 від 30.06.2003 не зазначено денну форму навчання; - до вислуги років не зараховано період військової служби з 01.08.2002 по 31.12.2003, з 29.06.2004 по 25.06.2005, оскільки у наданих документах не зазначений вид військової служби (строкова, понадстрокова та ін.); - відповідно до наданих до заяви документів та відомостей із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаж за вислугу років згідно ст. 86 Закону України № 1697 гр. ОСОБА_1 становить 15 років 09 місяців 12 днів, в тому числі на посадах працівників прокуратури - 15 років 08 місяців 18 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Враховуючи вищевикладене, підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру", на думку відповідача, він не має.

Рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивач вважає незаконним, необгрунтованим та таким, що порушує його конституційні права, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склалися, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 15 Закону України «Про прокуратуру» прокурором органу прокуратури є: 1) Генеральний прокурор; 2) перший заступник Генерального прокурора; 3) заступник Генерального прокурора; 4) заступник Генерального прокурора - Головний військовий прокурор; 4-1) заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 5) керівник підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі перший заступник та заступник Головного військового прокурора, керівник підрозділу Головної військової прокуратури на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України); 6) заступник керівника підрозділу Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); 7) прокурор Генеральної прокуратури України (у тому числі Головної військової прокуратури та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України); 8) керівник регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 9) перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 10) заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 11) керівник підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 12) заступник керівника підрозділу регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 13) прокурор регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної); 14) керівник місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 15) перший заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 16) заступник керівника місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої); 17) керівник підрозділу місцевої прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах місцевої).

Згідно із частиною 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - не менше 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років.

Частиною 8 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які, в тому числі, безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури.

Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами (частина 13 статті 86 Закону України «Про прокуратуру»).

Відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 16 Закону України «Про прокуратуру», гарантії незалежності прокурора забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора.

У відповідності до статей 22, 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і формував правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, в т.ч. в прокуратурі (рішення Конституційного суду України від 06.07.1999 №8- рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсації і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційного Суду України вказував, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян під час проходження служби, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба (зокрема) в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність. Зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей. Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини з їх пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Згідно із частиною 6 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Як встановлено судом загальний, безперервний стаж позивача на посадах прокурорів з 28.09.2005 (день зарахування в органи прокуратури) до 27.07.2021 (день звернення до органів ПФУ) становить -15 років 9 місяців 30 днів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 по справі № 320/5776/18 задоволено позов та визнано протиправною відмову Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 653 від 01.06.2018 у зарахуванні до стажу роботи на прокурорських посадах для призначення пенсії за вислугою років період роботи на посадах помічника, старшого помічника прокурора, старшого прокурора та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) зарахувати позивачу до стажу роботи на прокурорських посадах для призначення пенсії за вислугою років період роботи на посаді прокурора, наступні періоди роботи на прокурорських посадах: з 28.09.2005 по 23.03.2010 помічником прокурора Білоцерківського району Київської області з терміном стажування до одного року; з 24.03.2010 по 13.06.2012 старшим помічником прокурора Білоцерківського району; з 14.06.2012 по 19.05.2014 старшим прокурором прокуратури Білоцерківського району. Рішення набрало законної сили.

Згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідач стверджує, що у останнього період навчання у юридичному вузі з 01.09.1998 по 31.07.2002, оскільки в додатку до диплому НОМЕР_3 від 30.06.2003 не зазначено денну форму навчання та до вислуги років не зараховано період військової служби з 01.08.2002 по 31.12.2003, з 29.06.2004 по 25.06.2005, оскільки у наданих документах не зазначений вид військової служби (строкова, понадстрокова та ін.).

Щодо не зарахування періоду навчання у юридичному вузі з 01.09.1998 по 31.07.2002, оскільки в додатку до диплому НОМЕР_3 від 30.06.2003 не зазначено, денної форми навчання, суд зазначає наступне.

Так, згідно з вимогою абзацу 7 частини 6 статті 86 Закон України «Про прокуратуру» передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Судом досліджено поданий позивачем диплом спеціаліста виданий 30.06.2003 НОМЕР_3 , відповідно до якого позивач закінчив у 2003 році Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста, у додатку до диплома зазначено форму навчання - з відривом від виробництва, що і є само по собі денною формою навчання з датою вступу 1998 рік - датою випуску 2003 рік.

Крім того, відповідно до довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 27.03.2019 № М-49/102, згідно якої вбачається, що позивач навчався на денному факультеті № 6 (військово-юридичному) з 01.09.1998 по 27.06.2003.

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про вищу освіту» особами, які навчаються у закладах вищої освіти, є:

1) здобувачі вищої освіти;

2) інші особи, які навчаються у закладах вищої освіти.

Пунктом 1 частини 3 статті 61 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що до інших осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, належать: слухач - особа, яка навчається на підготовчому відділенні закладу вищої освіти, або особа, яка отримує додаткові чи окремі освітні послуги, у тому числі за програмами післядипломної освіти.

Згідно із пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (далі - Порядок №590).

Підпунктом «і» пункту 109 Порядку №590 визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Отже, оскільки позивач навчався у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, то в силу приписів частини 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період з 01.09.1998 по 31.07.2002 навчання підлягає зарахуванню до його страхового стажу.

Щодо не зарахування до вислуги років період військової служби з 01.08.2002 по 31.12.2003, з 29.06.2004 по 25.06.2005, то суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами абзацу 7 частини 6 статті 86 Закон України «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Відповідно до частини шостої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; на посадах офіцерського складу Збройних Сил України, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; а також військова служба.

Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої Білоцерківським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 08.07.2021 № ОЗк/111 позивач дійсно з 30.11.1995 по 13.06.1998 та з 01.09.1998 по 25.06.2005 знаходився на військовій службі в Збройних Силах України.

Крім того, судом досліджено військовий квиток позивача серія НОМЕР_2 від 05.07.2005 з якого вбачається, що позивач з 01.08.2002 по 25.06.2005 проходив службу, а саме: курсантом за період з 01.08.2002 по 27.06.2003 та юрисконсультом з 27.06.2003 по 25.06.2005.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби

Також, частина 6 ст. 2 вказаного Закону передбачає види військової служби, до яких відносяться:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

З огляду на викладене, поняття військової служби є загальним, саме так і вимагається у абзаці 7 частини 6 статті 86 Закон України «Про прокуратуру», а не її види, як зазначено у відмові відповідача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України пільгові умови зарахування до вислуги років військової служби, як різновиду державної служби, визначено п. З «Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, яким регламентується, що до стажу державної та військової служб включається у трикратному розмірі (один місяць служби за три місяці):

Пунктом 3 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2016 №229, зазначено, що документами для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квіток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, данні, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України з 30.11.1995 по 13.06.1998 та з 01.08.2002 по 25.06.2005, що становить - 9 років 4 місяці 7 днів.

Отже, відповідачем протиправно не зараховано позивачу до вислуги років період військової служби з 01.08.2002 по 31.12.2003, з 29.06.2004 по 25.06.2005.

Таким чином, загальний стаж роботи станом на 27.07.2021 (день звернення до органів ПФУ) складає - 25 років 2 місяці 7 днів, з яких -15 років 9 місяців 30 днів це робота в органах прокуратури, що відповідно до вимог ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві безпідставно не враховано до загального стажу позивача період військової служби у Збройних Силах України з 30.11.1995 по 13.06.1998 та з 01.09.1998 по 25.06.2005 для обчислення пенсії, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ у Київській області.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у призначенні, нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ в редакції Закону від 11.07.2021 № 1554-ІХ, згідно з довідкою Київської обласної прокуратури від 01.07.2021 № 21-ф-221 про складові заробітної плати/грошового забезпечення Київської обласної прокуратури, з дня звернення за пенсією 27.07.2021, зарахувавши до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років військову службу у Збройних Силах України у період з 30.11.1995 по 13.06.1998 та з 01.09.1998 по 25.06.2005.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.