Справа № 500/3278/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3278/21

28 жовтня 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Паряк Тетяни Дмитрівни

позивача ОСОБА_1

представника позивача Сампара Н.М.

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу №34 від16.04.2021, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції №34, від 16.04.2021 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №34, від 16.04.2021, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у внесенні до системи інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей, що не мають зв`язку із опрацюванням службових завдань поліцейськими та розглядом звернень громадян та порушенні вимог частини 1, пунктів 2,4,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», на підставі пункту 3 частини 3 статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Позивач вважає даний наказ № 34 від 16 квітня 2021р. про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани таким, що підлягає до скасування.

Ухвалою від 30.07.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

До суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, відповідно до якого відповідач зазначив, що дисциплінарне стягнення позивача у вигляді суворої догани було здійснено у відповідності до чинного законодавства, йому передували проведення за належною процедурою службове розслідування, та створено дисциплінарну комісію, якою встановлено порушення службової дисципліни. При визначені міри дисциплінарного впливу було враховано тяжкість проступку, обставини за яких його вчинено. За наслідками службового розслідування прийнято оскаржуваний наказ.

14.07.2021 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

02 серпня 2021 року ухвалою суду було призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 01.09.2021 о 11:15 год.

Ухвалою суду від 01.09.2021, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) оголошено перерву до 28.10.2021 о 10:15 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

20.02.2021 відповідно до затвердженої начальником УПП в Тернопільській області ДПП розстановки сил та засобів роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП з 08:00 по 20:00 год. до несення служби в якості приданих сил роти, в складі екіпажу «Юпітер Т-1» залучений інспектор взводу роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП лейтенант поліції Осацький Василь Віталійович та інспектор взводу №2 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 . Старшим нарядом визначено лейтенанта поліції Осацького В.В .

Згідно журналу «Обліку, видачі, повернення технічних засобів, засобів зв`язку та приладів вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається» у відділі зв`язку та телекомунікацій УПП в Тернопільській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 для належного реагування на повідомлення по зверненнях громадян за телефонною лінією екстреного виклику наряду поліції, отримав планшетний пристрій №35 з програмним забезпеченням, інтегрованим до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП).

20.02.2021 на телефонну лінію екстреного виклику наряду поліції « 102» о 16:47 надійшло повідомлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що за адресою АДРЕСА_1 , «його сусід в першому під`їзді на останньому поверсі у нетверезому стані вчиняє з ним сварку», якому, присвоєно реєстраційний номер журналу єдиного обліку Тернопільського районного управління поліції в Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 20.02.2021р. №7814.

20.02.2021 о 16:48 год. виклик прийняв наряд «Юпітер Т-1» та прибув за адресою о 17:25. Під час опрацювання даного замовлення у позивача розряджався планшет. В радіоефір екіпаж повідомив, щоб їм поставили прибуття, чого на жаль не сталося. Під час спілкування із заявником заряд батереї становив 76%. Під час розмови із стороною конфлікту, напарник залишився в коридорі розмовляти із заявником, а позивач пішов на поріг квартири говорити із чоловіком та жінкою, які зі слів заявника, були п`яні. Під час слідкування ознак алкогольного сп`яніння виявлено не було, при внесенні даних планшет дуже швидко почав втрачати заряд батареї. Відповідно до п.1 розділу XII наказу МВС України від 27.04.2020р. №357; позивачем в системі ІПНП, у найстисліший строк було опрацьовано зміст замовлення та вказано зауваження, які він зазначив у вільному полі, після чого планшет вимкнувся, деякі слова в рапорті були автоматично виправленні системою Т-9.

Тобто, порушення положень пункту 3 розділу IX Наказу МВС від 27.04.2020 № 357 - відсутнє. У радіоефір було здійснено повідомлення про те, щоб зафіксували прибуття на місце події.

Наказом ГУНП в Тернопільській області № 28 від 18 березня 2021 року було призначено службове розслідування та створено дисциплінарну комісію.

У відповідності до п.1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженого Наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок) підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відтак, наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №34, від 16.04.2021 притягнуто до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді суворої догани за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у внесенні до системи інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей, що не мають зв`язку із опрацюванням службових завдань поліцейськими та розглядом звернень громадян та порушенні вимог частини 1, пунктів 2,4,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», на підставі пункту 3 частини 3 статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Не погоджуючись із наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №34, від 16.04.2021, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2 липня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VІІІ, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин), який набрав чинності 07.11.2015.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 580-VІІІ Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як встановлено статтею 3 Закону № 580-VІІІ, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VІІІ служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону №580-VІІІ).

Проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VІІІ).

Частиною 1 статті 58 Закону № 580-VІІІ передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.

Обов`язки поліцейського визначені у частині першій статті 18 Закону № 580-VІІІ, відповідно до вимог якої останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина шоста статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту).

Суд зазначає, що до позивача застосовано вид дисциплінарного стягнення - сувора догана.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Згідно з частиною дев`ятою статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:

1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;

3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією (частина десята статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок №893).

Відповідно до пункту першого розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт перший розділу V Порядку №893).

Відповідно до пункту четвертого розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно- правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктами першим та другим розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Пунктом 1 розділу VII Порядку проведення службових розслідувань встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Отже, службове розслідування обов`язково повинно передувати притягненню до дисциплінарної відповідальності працівників поліції.

Отже, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується до поліцейського, винного в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського, закріплених у нормативно-правових актах, які регламентують діяльність Національної поліції, зокрема Законі України «Про Національну поліцію», Дисциплінарному статуті Національної поліції України, затвердженому Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», посадових інструкціях, функціональних обов`язках, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів вищестоящих начальників.

Дисциплінарному проступку, як і будь-якому протиправному діянню, притаманна визначена єдність об`єктивних і суб`єктивних ознак, сукупність яких називається складом правопорушення.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їхніх шкідливих наслідків.

Суд зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Проте свобода розсуду суб`єкта накладення дисциплінарного стягнення під час його обрання не є необмеженою.

Виходячи з положень частини третьої статті 149 КЗпП України та конституційного принципу індивідуальності юридичної відповідальності, дисциплінарне стягнення повинно відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку з урахуванням обставин, за яких він був учинений, і бути співрозмірним заподіяній шкоді.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у власноруч написаних письмових поясненнях не заперечив факту внесення ним відомостей до електронного рапорта наступного змісту: «P.S ЮНОША ПОМІНЯВ В УППДЦП СХОДИ, А БАТАРЕЇ В ПЛАНШЕТІ НІ, ТОМУ ВОНИ НІЧОГО НЕ ТРИМАЮТЬ», а натомість зазначив, що ним було вказано зауваження, які були внесені у вільному полі, після чого планшет вимкнувся, а деякі слова в рапорті були автоматично виправлені системою T9.

В той же час позивачем не описано, чи вживалися ним заходи для заміни планшета, чи повідомляв він сектор зв`язку та телекомунікації УПП в Тернопільській області ДПП про несправність пристрою, чи намагався зарядити планшет у службовому транспортному засобі за допомогою зарядного пристрою. При цьому згідно відомості до «Журналу обліку видачі, повернення технічних засобів, засобів зв`язку та приладів вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видається» від 20.02.2021 з`ясовано, що 20.02.2021, перед заступанням на денну зміну чергування, лейтенант поліції ОСОБА_4 отримав для службового користування справні планшет інв. № 35, портативні відеореєстратори інв. № 00033, інв. № 00121 та інв. № 00133, портативну радіостанцію інв. № ВО-1474.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування.

Тобто, відповідачем дотримано наведені вище вимоги Дисциплінарного статуту та Порядку № 893, що фактично сторонами в ході судового розгляду справи не заперечувалось, однак позивач не погодився із прийнятим рішенням.

З урахуванням зазначених обставин, позивач не спростував встановлені порушення допущені, що виразились у внесенні до системи інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей, що не мають зв`язку із опрацюванням службових завдань поліцейськими та розглядом звернень громадян та порушенні вимог частини 1, пунктів 2,4,6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», на підставі пункту 3 частини 3 статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

З цього приводу суд зазначає, що відповідач повністю врахував всі обставини встановлені службовим розслідуванням, за наслідками, якого прийнято оскаржуваний наказ, якими до позивача застосовано дисциплінарні стягнення.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що позивач щодо прийняття відповідачем оскаржуваного наказу, не спростував порушення закону, не надав суду належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, як визначено ст. ст. 72-77 КАС України щодо порушення відповідачем закону, нормативно-правових актів при прийнятті оскаржуваного наказу.

За таких обставин, суд вважає такі дії відповідача правомірними та такими, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 стаття 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, не встановивши в судовому засіданні факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу №34 від16.04.2021 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження/місце проживання: вул. Котляревського,24,м. Тернопіль,46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108646).

Головуючий суддя Подлісна І.М.