Справа № 540/3886/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 р.м. ОдесаСправа № 540/3886/20

Головуючий в І інстанції: Пекний А.С.

Дата та місце ухвалення рішення: 14.06.2021 р.

м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» звернулось до суду з адміністративним позовом до Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 20.10.2020 року №171746 у сумі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог товариство посилалось на те, що при здійсненні посадовими особами відповідачів габаритно-вагового контролю було порушено вимоги Порядку, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879, в частині здійснення такого контролю справними, пройденими повірку (метрологічну атестацію) засобами контролю. Позивач вказував на те, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу, а не у спосіб, що здійснювався на транспортному засобі позивача. Також, на думку позивача, відповідачем протиправно не взято до уваги той факт, що в даному випадку перевозився сипучий вантаж (зерно пшениці), який є рухомим під час зміни напрямків руху та швидкості автомобіля. У позові звернуто увагу на те, що єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України, атестована у відповідності до ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології».

Разом з тим, вказана Методика, на думку позивача, не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень та вісі транспортного засобу в русі.

Крім того, у поданому позові позивач вказував на те, що згідно Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 року, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання, за виключенням випадків, коли така особа є належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явилась на розгляд справи.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач знов наголосив на порушенні відповідачем порядку здійснення габаритно-вагового контролю, та неврахуванні при вирішенні питання про притягнення товариства до відповідальності властивостей вантажу, який перевозився ТОВ «Транс.Ком.2018», який є подільним.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Транс.Ком.2018» є власником транспортного засобу - автомобіля марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за ним відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та наймачем за договором найму (оренди) причіпу KOGEL SNCO 20, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до цивільно-правової угоди №09/09 від 9 вересня 2020р. позивач, в особі керівника підприємства Пісміченко К.П. доручив, а ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання надати послуги з перевезення вантажу на автомобілі ТОВ «Транс.Ком.2018». Відповідно до акту надання послуг №234 від 14.09.2020р.та товарно-транспортної накладної №137 від 11.09.2020 р. позивач надав ТОВ «ЮГАГРОФОС» послуги по перевезенню зерна пшениці.

Також судом встановлено, що 11.09.2020р. інспекторами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку № 001414 від 07.09.2020р., на 203 км+500 м автомобільної дороги Одеса-Мелітополь-Новозаводськ було проведено перевірку транспортного засобу - автомобілю марки MAN ТЕХ 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпу KOGEL SNCO 20, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

За наслідком проведення перевірки складено акт від 11.09.2020 року №225973, в якому зафіксовано порушення вимог законодавства про транспорт, а саме, перевищення транспортним засобом нормативних вагових норм без відповідного дозволу на 17,72 % (навантаження на одну вісь 12,95т).

Співробітниками Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки також складені довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №024350 від 11.09.2020 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів від 11.09.2020 року №040365, в яких зафіксовано перевищення нормативних вагових параметрів, а саме навантаження на одиничну вісь склало 12,95 т при нормативно допустимому 11 т.

В матеріалах справи також наявний талон зважування від 11.09.2020 р.

У зв`язку з виявленим порушенням посадовими особами відповідача складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд у розмірі 0,27 Євро/км.

За результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем 20.10.2020 року прийнято постанову № 171746 про застосування до ТОВ «Транс.Ком.2018» адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн. відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись з прийнятою по справі постановою про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач оскаржив її до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, посилався на діюче законодавство України, яке визначає підстави для відповідальності автомобільного перевізника у разі порушення законодавства про автомобільний транспорт. Суд зазначив, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт перевезення позивачем вантажу із перевищенням вагових обмежень - навантаження на одиничну вісь склало 12,95 т при нормативно допустимому - 11 т., що не спростовано позивачем. Також суд зазначив, що рух транспортного засобу із перевищенням лише одного нормативного допустимого вагового параметру, свідчить про необхідність отримання спеціального дозволу.

Що стосується посилань позивача на те, що розгляд справи повинен здійснюватись у присутності суб`єкта господарювання, суд зазначив, що позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 20.10.2020 року о 10:00 годині, що убачається з листа Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 18.09.2020 №71681/19/24-20, яке отримане позивачем 01.10.2020.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанова Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 20.10.2020 р. №171746 про застосування до ТОВ «Транс.Ком.2018» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. є правомірною.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно частин першої, четвертої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Пунктом 3 цього Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

За змістом пункту 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно із п. 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України (п. 21 Порядку № 879).

Наведеними вище правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

З матеріалів справи встановлено, що адміністративно-господарські санкції були застосовані до позивача у зв`язку із встановленням факту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на 17,72 % без відповідного дозволу, зокрема, встановлено навантаження на вісь транспортного засобу 12,95 т, тоді як гранично допустимою є 11 т.

У зв`язку з виявленням вказаного порушення, позивача було притягнуто до відповідальності згідно абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Слід зазначити, що п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (далі Порядок № 1567), встановлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно п. 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

При цьому, відповідно до пункту 27 Порядку № 1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Заперечуючи проти виявленого порушення, позивач, серед іншого, посилався на те, що при вирішенні питання щодо притягнення товариства до відповідальності відповідачем не було враховано те, що вантаж, який перевозився є подільним, тобто не було враховано властивостей вказаного вантажу та можливість його переміщення по всім осям транспортного засобу під час руху.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353 - ХІІ (далі Закон - №3353 - ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічно частиною 3 статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Таким чином, правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними:

- перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі;

- перевезення подільного вантажу не допускається взагалі.

В свою чергу, абз. 15 ч.1 ст. 60 Закону № 2344-IIІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаної норми абз. 15 частини 1 статті 60 Закону №2344-IIІ дає підстави для висновку, що для настання відповідальності за вказаною нормою необхідним є встановлення факту перевезення вантажу без відповідного дозволу.

Сторонами у справі не заперечується обставина, що позивач перевозив пшеницю, яка за своїми характеристиками є подільною, тобто може при завантаженні бути поділена на окремі частки без втрати або пошкодження її властивостей, а тому перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

Головна мета такої заборони - збереження автомобільних доріг та попередження їх передчасного руйнування. Унаслідок цього й встановлено заборону з перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм без будь-яких винятків.

Отже, чинним законодавством встановлена імперативна заборона на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що заборона руху транспортних засобів з перевищенням вагових параметрів при перевезенні подільного вантажу унеможливлює отримання перевізником дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

З огляду на не передбачення на законодавчому рівні можливості отримання особою дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, на особу не може бути накладений штраф відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-IIІ за відсутність такого дозволу.

У такому випадку до перевізника має бути застосована відповідальність у вигляді нарахування посадовою особою Укртрансбезпеки плати за проїзд, відповідно до п. 31-1 Порядку №879.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 р. № 814/1460/16.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 20.10.2020 р. №171746 про застосування до ТОВ «Транс.Ком.2018» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи, доводам сторін по справі, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що постановлене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню на підставі ст. 317 КАС України, з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні з позовом до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., при зверненні з апеляційною скаргою апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі 3153 грн., таким чином загальна сума сплаченого позивачем судового збору становить 5255 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 5255 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року - скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 20.10.2020 року № 171746 про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000 грн.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (, 65014, 01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Транс.Ком.2018»(, 74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Нафтовиків, 9) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 15.11.2021 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька