Справа № 440/2831/21
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 р.Справа № 440/2831/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 05.05.21 по справі № 440/2831/21

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

третя особа Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" (далі - ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", третя особа) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 № КН-11973028;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам та фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 27.01.2021 № КН-11973028;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 № КН-11973028 та вжити заходів реагування, з урахуванням обставин, встановлених судом;

- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що 27.01.2021 через Урядовий контактний центр позивачем направлено звернення до Міністерства внутрішніх справ України. Зазначене звернення зареєстроване за номером КН-11973028. Водночас, станом на дату звернення до суду з цим позовом, позивачем не отримано відповіді від Міністерства внутрішніх справ України, чим порушено права ОСОБА_1 , встановлені статтею 40 Конституції України та нормами Закону України "Про звернення громадян".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11973028.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11973028 та надати ОСОБА_1 відповідь про результати розгляду цього звернення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що предметом оскарження у зверненні Позивача були дії посадової особи ДУ «ТМО МВС по Полтавській області», які безпосередньо пов`язані з необхідністю, на думку Позивача, виконання судового рішення від 22.01.2021 у справі № 440/7222/20, у якій начальник ДУ «ТМО МВС по Полтавській області» був відповідачем, та є діями, які прямо витікають зі змісту рішення суду.

Відповідач вважає, що при розгляді звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 реєстраційний номер КН-11973028 діяв в межах та у спосіб передбаченим чинним законодавством України

Так, оскільки звернення позивача поєднувало предмети регулювання Законів України «Про звернення громадян» та «Про безоплатну правову допомогу» його було розглянуто у відповідних частинах, передбачених цими законами.

Відповідач, з урахуванням принципів добросовісності та розсудливості розглянув звернення та надав Позивачеві безоплатну первинну правову допомогу у порядку, визначеному Законом України «Про безоплатну правову допомогу».

Звернення позивача від 27.01.2021 було уважно розглянуто та 15.02.2021 на адресу Позивача було направлено вичерпну письмову відповідь (лист ДОЗР МВС України від 15.02.2021 за вих. № К-3250/33), що підтверджується штрихкодом на копії електронного листа - відповіді та Реєстром на кореспонденцію від 15.02.2021.

Відповідач зазначає, що зі змісту відповіді (лист від 15.02.2021 № К-3250/33) у абзаці 2 стор. 1 роз`яснено правовий статус ДУ «ТМО МВС по Полтавській області» в абзаці 2 стор. 2 зазначено інформацію, що надійшла із ДУ «ТМО МВС по Полтавській області», в абзаці 5 стор. 2 Позивачу прямо зазначено про гарантії держави на отримання безоплатної правової допомоги.

В той же час звернення позивача розглянуто по суті та в абзаці 3 стор. 2 листа - відповіді МВС зазначено, що проведеною перевіркою встановлено відсутність в діях посадових осіб ДУ «ТМО МВС по Полтавській області» порушень.

Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, твердження позивача про те, що він не отримав відповіді на своє звернення від МВС є безпідставним та необгрунтованим.

Відповідачем обґрунтовано застосовано норми статті 12 Закону України «Про звернення громадян», статей 7, 9, 10 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» під час розгляду звернення та надання відповіді Позивачеві.

Відповідач вважає, що при розгляді звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 реєстраційний номер КН-11973028 діяв в межах та у спосіб передбаченим чинним законодавством України, а тому права позивача з боку відповідача порушені не були.

Крім того, відповідачем належним чином доведено факт направлення відповіді на звернення Позивача від 27.01.2021 №КН-11973028, отже рішення суду зобов`язати МВС України розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11973028 та надати йому відповідь про результати розгляду цього звернення є безпідставним та підлягає скасуванню.

Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 27.01.2021 ОСОБА_1 через Урядовий контактний центр направлено звернення до Міністерства внутрішніх справ України /а.с. 33/.

У вищезазначеному зверненні позивач повідомив, що 22.01.2021 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/7222/20 визнано протиправною бездіяльність ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області". Крім того, звертав увагу, що протиправність та бездіяльність ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" підтверджено іншими рішеннями судів, що свідчить про системність незаконних дій стосовно заявника. З огляду на наведене, заявник просив провести службові перевірки з притягненням до відповідальності винних осіб. Наголошував на тому, що всі попередні його звернення щодо незаконних дій відповідних посадових осіб є проігнорованими. Позивач просив вирішити питання про відсторонення від посади на час проведення перевірки всіх винних осіб та провести атестації працівників ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" з метою виявлення некомпетентних працівників /а.с. 33/.

У позовній заяві позивач пояснив, що не отримав відповіді на вказане звернення, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у порушення вимог статей 19, 40 Конституції України та статей 15, 19, 20 Закону України "Про звернення громадян" не розглянуто звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11973028 та не надано позивачу відповідь про результати розгляду цього звернення.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96 (далі - Закон № 393/96).

Частиною 1 статті 1 Закону № 393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону № 393/96 передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно із положеннями статті 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (частина 3 статті 7 Закону № 393/96) .

За змістом статті 14 Закону № 393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Пропозиції (зауваження) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Статтею 15 Закону № 393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

В силу положень частин 1, 2 статті 16 Закону № 393/96 скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Згідно із статтею 19 Закону № 393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Єдиний порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян в апараті МВС, закладах, установах і підприємствах, що належать до сфери управління МВС, а також порядок контролю за його дотриманням визначено Положенням про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим наказом МВС України від 10.10.2004 № 1177 (надалі - Положення № 1177).

Згідно із пунктом 5.2. Положення № 1177 щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень: 5.2.1. Прийняти до свого провадження. 5.2.2. Передати на вирішення до підпорядкованого чи іншого апарату МВС, закладу, установи, підприємства, що належать до сфери управління МВС. 5.2.3. Надіслати за належністю до іншого органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції апарату МВС, закладів, установ, підприємств, що належать до сфери управління МВС, про що одночасно повідомити автора. 5.2.4. Залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

За змістом пункту 5.3. Положення № 1177 про надсилання звернення МВС до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, за належністю необхідно обов`язково інформувати про це автора звернення.

Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів дійшла висновку, що звернення, яке відповідає вимогам Закону №393/96, повинно бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки. За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Водночас, звернення подається органу, до повноважень якого віднесено вирішення порушеного у зверненні питання. Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 804/9185/15.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що заява позивача була уважно розглянута та надана належна відповідь від 15.02.2021 № К-3250/33, яка направлена позивачу 15.02.2021, в якості доказ надає реєстр кореспонденції, що надсилається через Укрпошту, копію листа ДОЗР МВС від 15.02.2021 № К-3250/33.

Колегія суддів, враховуючи доводи позивача про неотримання жодної відповіді за результатами його звернення, звертає увагу на те, що відповідач не надав будь-яких доказів щодо надсилання та/або вручення позивачу листа від 15.02.2021 за вих №К-3250/33.

Наданий відповідачем в якості доказу направлення ОСОБА_1 листа від 15.02.2021 за вих №К-3250/33, реєстр від 15.02.2021 на кореспонденцію, що передається на відділення зв`язку, колегія суддів оцінює критично, адже вказаний реєстр не містить відмітки поштового відділення про направлення кореспонденції (штемпеля), дати такого відправлення, та трек-номеру такого відправлення.

Інших належних та допустимих доказів направлення листа від 15.02.2021 за вих №К-3250/33 ОСОБА_1 відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене є підставою для висновку про невиконання відповідачем вимог Закону №393/96-ВР, в силу статті 7 якого у відповідача наявний обов`язок з повідомлення ОСОБА_1 про розгляд його звернення.

За змістом частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановленні вище фактичні обставин справи, суд дійшов висновку про те, що права позивача у цій справі мають бути захищені шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не повідомлення ОСОБА_1 про розгляд його звернення та зобов`язання відповідача повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду його звернення.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити дії, задоволенню не підлягають, оскільки фактично звернення ОСОБА_1 відповідачем було розглянуто.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Отже, аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, дійшов помилкових висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року по справі № 440/2831/21, в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11973028 та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11973028 та надати ОСОБА_1 відповідь про результати розгляду цього звернення прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 по справі № 440/2831/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо нерозгляду звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11973028 та зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.01.2021 №КН-11973028 та надати ОСОБА_1 відповідь про результати розгляду цього звернення.

Прийняти в цій частині постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не повідомлення ОСОБА_1 про розгляд його звернення від 27.01.2021 №КН-11973028.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повідомити ОСОБА_1 про розгляд його звернення від 27.01.2021 №КН-11973028.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 року по справі № 440/2831/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 15.11.2021 року