Справа № 200/10872/21
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 р. Справа№200/10872/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби з безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій області (м. Маріуполь) в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року, прийнятті участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби в підрозділах охорони державного кордону, тобто за 11 років військової служби, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби з безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій області (м. Маріуполь) в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року, прийнятті участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби в підрозділах охорони державного кордону, за 11 років військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що в період з 24.07.2002 року по 17.06.2021 року проходив військову службу в Прикордонних військах, Державній прикордонній службі України на різних посадах підрозділів та органів охорони державного кордону та Маріупольському загоні морської охорони, Азово-Чорноморському регіональному управлінні та відповідно до наказу начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.05.2021 року № 93-ОС був звільнений у зв`язку з закінченням строку контракту на підставі пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас ЗСУ.

Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення НОМЕР_2 , виданого 16.12.2019 року, тому має відповідні пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зазначає, що у період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року безпосередньо приймав участь в АТО, в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року та з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 168 від 17.06.2021 року позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, передбачена Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України 25.06.2018 року № 558 за 18 календарних років.

22.06.2021 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 з вимогою щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби з безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій області (м. Маріуполь) в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року, прийнятті участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби в підрозділах охорони державного кордону, за 11 років військової служби.

06.07.2021 позивач отримав лист відповідача, в якому протиправно відмовив виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні із служби у пільговому обчисленні.

Вважає дії відповідача щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби з безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій області (м. Маріуполь) в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року, прийнятті участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби в підрозділах охорони державного кордону, тобто, за 11 років військової служби протиправними.

З зазначених підстав просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Прийнято розгляд справи проводити в строки встановлені ст. 258 КАС України.

Відповідно до вимог статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

В період з 13.10.2021 року по 05.11.2021 року суддя Голубова Л.Б. перебувала на лікарняному, у зв`язку з чим, розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) здійснюється після виходу з лікарняного.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідачем надано письмовий відзив від 24.09.2020 року № 14/2217 (а.с. 39-44). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та у період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року безпосередньо приймав участь в АТО, в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року та з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Відповідно до підпункту «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, зокрема час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Враховуючи викладене, вислуга ОСОБА_1 на 17.06.2021 року становить: календарна: 18 років 10 місяців 23 дні; пільгова: 10 років 04 місяці 12 днів; загальна: 29 років 03 місяці 05 днів.

Отже, позивач просить нарахувати йому та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за роки служби, які обраховуються на пільгових умовах.

Зазначає, що відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

При цьому, посилається на певну судову практику Верховного Суду, оскільки поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рок служби.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано відповідь на відзив від 05.10.2021 року, в якому наполягає на задоволенні позовних вимог з посиланням на постанову КМУ від 17.07.1992р. № 393 (а.с. 48-50).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить ІD-паспорт № НОМЕР_3 (а.с. 7). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Позивач у період з 24.07.2002 року по 17.06.2021 року проходив військову службу в Прикордонних військах, Державній прикордонній службі України на різних посадах підрозділів та органів охорони державного кордону та Маріупольському загоні морської охорони, Азово-Чорноморському регіональному управлінні, про що свідчить витяг з послужного списку (а.с. 13-15).

Відповідно до наказу начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.05.2021 року № 93-ОС позивача було звільнено у зв`язку з закінченням строку контракту на підставі пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас ЗСУ (а.с. 11).

Позивач є учасником бойових дій відповідно до посвідчення НОМЕР_2 , виданий 16.12.2019 року (а.с. 10).

Згідно з довідкою Маріупольського загону морської охорони від 17.06.2021 року № 168 позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби, передбачена Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України 25.06.2018 року № 558 за 18 календарних років (а.с. 16-18).

Довідкою військової частини НОМЕР_1 від 16.06.2021 року № 269/2 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України підтверджується факт безпосередньої участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, м. Маріуполь в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року (а.с. 19).

Довідкою військової частини НОМЕР_1 від 16.06.2021 року № 270/1 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення підтверджується факт участі ОСОБА_1 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення заходів на території Донецької області в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року (а.с. 20).

Згідно з розрахунком вислуги років на пенсію, вислуга ОСОБА_1 на дату звільнення 17.06.2021 року становить: календарна: 18 років 10 місяців 23 дні; пільгова: 10 років 04 місяці 12 днів; загальна: 29 років 03 місяці 05 днів (а.с. 21-23).

22.06.2021 року позивач звернувся до Маріупольського загону морської охорони зі скаргою щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби з безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій області (м. Маріуполь) в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року, прийнятті участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби в підрозділах охорони державного кордону, за 11 років військової служби (а.с. 24-26).

Листом від 06.07.2021 відповідач відмовив виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні із служби у пільговому обчисленні з посиланням на частину другу статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с. 27-29).

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні із служби у пільговому обчисленні, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262).

Відповідно до ст. 1 Закону №2262 особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних вимог закону, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (далі - Порядок №393).

Згідно з підпунктом «а» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці, зокрема час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Сторонами не спростовується той факт, що позивач у період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року безпосередньо приймав участь в АТО, в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року та з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, а відтак він має право на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах час проходження служб.

Проте, при звільненні ОСОБА_1 з військової служби та розрахунку вислуги років відповідачем не було враховано вимоги статті 17-1 Закону №2262-ХІІ, якою встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393.

Як зазначено вище, Кабінет Міністрів України у постанові №393 визначив алгоритм обчислення вислуги, що надає право позивачу на пенсію, враховуючи, що ст.17-1 Закону №2262-ХІІ прямо вказує на обов`язок такий порядок застосовувати, використовуючи ст.12 Закону №2262-ХІІ як норму загальну, а ст.17-1 Закону №2262-ХІІ і постанову КМУ №393 - як спеціальну.

За таких обставин, спірні періоди служби в АТО з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби відповідачем врахований не був, що позбавило позивача права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні із служби у пільговому обчисленні.

З зазначених підстав дії відповідача щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби з безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій області (м. Маріуполь) в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року, прийнятті участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби в підрозділах охорони державного кордону, тобто за 11 років військової служби є протиправними.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби з безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій області (м. Маріуполь) в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року, прийнятті участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби в підрозділах охорони державного кордону, за 11 років військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 826/16811/18.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача стосовно того, що ця постанова стосується безпосередньо поліцейського, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» розповсюджується і на військовослужбовців, і на поліцейський, як і норми Закону №2262-ХІІ.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до п. 13 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду даної справи в усіх судових інстанціях, як учасник бойових дій. Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, Приморський бульвар, буд. 24, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби з безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій області (м. Маріуполь) в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року, прийнятті участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби в підрозділах охорони державного кордону, тобто за 11 років військової служби.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби з безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в Донецькій області (м. Маріуполь) в період з 13.01.2017 року по 30.04.2018 року, прийнятті участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення в періоди з 30.04.2018 року по 16.10.2018 року, з 31.10.2019 року по 17.06.2021 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби в підрозділах охорони державного кордону, за 11 років військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 11 листопада 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова