Справа № 480/3994/21
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2021 року Справа №480/3994/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Осіпової О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Савченко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3994/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування нарахування єдиного внеску, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області, в якій просить:
- зобов`язати ГУ ДПС у Сумській області розпочати процедуру зняття з обліку платника податків і зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зареєстрованої фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та зняти її з обліку;
- визнати протиправними та скасувати нарахування єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду класифікації 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців) в сумі 3117,18грн.;
- зобов`язати ГУ ДПС у Сумській області повернути позивачу помилково перераховані кошти 30.11.2018 року в сумі 15 819,54 грн. в погашення заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду класифікації 71040000 за період з 01.01.2017 року по 01.10.2018 року.
Свої вимоги мотивує тим, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вона не є фізичною особою-підприємцем, доходу від підприємницької діяльності не отримувала та не подавала до податкового органу звітів по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому самостійно проведене нарахування їй відповідачем податкових зобов`язань із сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі мінімального страхового внеску є безпідставним. Крім того, на її заяву від 25.04.2020 року про надання інформації щодо реєстрації неї, як суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, перереєстрації та скасування цієї державної реєстрації Путивльська районна державна адміністрація Сумської області повідомила, що відомості ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дані про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 відсутні. В архіві реєстраційних справ відділу з організації надання адміністративних послуг та державної реєстрації Путивльської районної державної адміністрації реєстраційна справа не значиться. Отже, позивач не є страхувальником у розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та не має обов`язку щодо сплати єдиного соціального внеску.
Позивач зазначає, що підставою для зняття з обліку контролюючим органом фізичних осіб-підприємців є надходження до контролюючого органу відомостей від державного реєстратора про скасування державної реєстрації фізичної особи-підприємця, проте такі вимоги ГУ ДПС у Сумській області ОСОБА_1 виконати не може в силу того , що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутній запис про її реєстрацію як фізичну особу-підприємця.
Ухвалою від 17.05.2021р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.66-67), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що відповідно до облікових даних ITC «Податковий блок» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа - підприємець в Путивльській державній адміністрації 02.04.1998 року, реєстраційний номер 204. Позивача 02.04.1998 року взято на податковий облік під № 450 у Путивльській ДПІ ГУ ДПС у Сумській області. 13.04.1998 року ФОП ОСОБА_1 значиться як платник єдиного соціального внеску № 181211419. З 02.06.2020 року згідно з реєстраційними даними вона має статус «пенсіонер по інвалідності». Починаючи з дати державної реєстрації по теперішній час, фізична особа ОСОБА_1 перебуває на загальній системі оподаткування. Тому, враховуючи вимоги п.4 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, абз.3 ч.8 ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464), позивачу по платежу: «Єдиний внесок» (код бюджетної класифікації 71040000) 09.02.2018 року проведено нарахування єдиного соціального внеску за 2017 рік у загальній сумі 8448,00 грн. як підприємцю на загальній системі оподаткування. В 2018 році також відбулись нарахування ЄСВ за 1-3 квартали 2018 року у загальній сумі 7371,54 грн. Станом на 01.11.2018 року заборгованість складала 15 819,564 грн., яка була сплачена платником 30.11.2018 року у повному обсязі. Станом на 21.01.2019 року відбулось нарахування за 4 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн., 19.04.2019 року відбулось нарахування за 1 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн. та 19.07.2019 року пройшло нарахування за 2 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., 21.10.2019 року пройшло нарахування за 3 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн., а також 21.01.2020 року відбулось нарахування ЄСВ за 4 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн. 21.04.2020 року відбулись нарахування за 1 квартал 2020 року у сумі 2078,12 грн., 20.07.2020 року пройшло нарахування за 2 квартал 2020 року у сумі 1039,06 грн.(червень 2020 року). Станом на 01.11.2020 року загальна заборгованість по ЄСВ (код платежу 710400) склала 16 591,08 грн. Конотопським відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування Головного управління ДПС у Сумській області отримано рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року у справі № 480/2044/20 про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасуванню вимоги, зобов`язання вчинити дії. На підставі цього рішення суду проведено коригування в інформаційній системі даних інтегрованої картки платника ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом виключення нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (код платежу 71040000) за період з 01.01.2017 року по 30.09.2018 року на загальну суму 15 819,54 грн. Станом на 01.06.2021 року у ОСОБА_1 в інтегрованій картці платника наявна недоїмка у сумі 771,54 грн., внаслідок чого, враховуючи п.43.1, п.43.2 ст.43 ПК України, їй не можуть бути повернуті помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання. У задоволенні позову, на думку представника відповідача, слід відмовити, оскільки фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року N 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон N 755), а отже і позбавляється статусу платника єдиного внеску, чого зроблено не було.
29.09.2021р. підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 1998 році була зареєстрована Путивльською районною державною адміністрацією, як фізична особа-підприємець.
Як зазначає відповідач, 02.04.1998 ФОП ОСОБА_1 взято на податковий облік та 13.04.1998 поставлена на облік, як платник єдиного соціального внеску.
Судом встановлено, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ані за прізвищем ім`ям та по-батькові, ані за РНОКПП записів щодо позивача не міститься.
В подальшому, після прийняття Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців» № 2390-VI реєстраційних карток нею не складалося та до державного реєстратора для включення до Єдиного державного реєстру не подавалося, заміни свідоцтва про державну реєстрацію, виданого Путивльською районною адміністрацією за реєстраційним номером № 204 від 02.04.1998р., не проведено.
В свою чергу, відповідач зазначив, що відповідно до облікових даних ІТС "Податковий блок" ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем Путивльською районною державною адміністрацією, з 13.04.1998 поставлена на облік, як платник єдиного соціального внеску і станом на 28.04.2020 не прийнято рішення про припинення нею підприємницької діяльності.
Починаючи з 01.01.2017р., відповідачем самостійно проведено нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі мінімального страхового внеску по коду бюджетної класифікації 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців, у тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування).
- 09.02.2018 року за 2017 рік в сумі 8448грн (704 грн. х 12 міс.);
- 19.04.2018 року за 1 квартал 2018 року в сумі 2457,18грн (819,06 грн. х 3 міс.);
- 19.07.2018 року за 2 квартал 2018 року в сумі 2457,18грн (819,06 грн. х 3 міс.);
- 19.10.2018 року за 3 квартал 2018 року в сумі 2457,18грн (819,06 грн. х 3 міс.).
- 21.01.2019 року за 4квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн;
- 19.04.2019 року за 1 квартал 2019 року 2019 року в сумі 2754,18 грн;
- 19.07.2019 року за 2 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн;
- 21.10.2019 року за 3 квартал 2019 року в сумі 2754,18грн;
- 21.01.2020 року за 4квартал 2019 року в сумі 2754,18грн.;
- 21.04.2020 року відбулись нарахування за 1 квартал 2020 року у сумі 2078,12 грн.;
- 20.07.2020 року - нарахування за 2 квартал 2020 року у сумі 1039,06 грн.(червень 2020 року).
Станом на 01.11.2020 року загальна заборгованість по ЄСВ (код платежу 710400) склала 16 591,08 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2020р. у справі №480/2044/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 14.02.2020 №Ф-2116-50 на суму 13473,90 грн., зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області провести коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки позивача шляхом виключення нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 01.10.2018 в сумі 15819,54 грн. В задоволенні інших вимог відмовлено, оскільки із заяви ОСОБА_1 , яку подано до суду 17.04.2020р., слідує, що позивачка не зверталася до ГУ ДПС у Сумській області з питань щодо повернення податковим органом помилково перерахованих 30.11.2018 коштів в сумі в сумі 15619,54 грн., заяви про повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань нею не надавалося, а відтак вимога позивача про зобов`язання ГУ ДПС у Сумській області повернути позивачу помилково перераховані кошти 30.11.2018 в сумі 15619,54 грн. в погашення заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду класифікації 71040000 за період з 01.01.2017 по 01.10.2018, не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною.

Рішення набрало законної сили 22.10.2020р.

06.11.2020 року ОСОБА_1 відповідно до п.6 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №6 від 16.01.201 ороку, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 05.02.2016 за №193/28323, звернулася до Конотопського відділу Головного управління ДПС у Сумській області з заявою про повернення переплати в сумі 15819,54 грн. , помилково сплачених нею податкового органу 30.11.2018р., на свій картковий рахунок.

Листом від 20.11.2020р. №8062/13/18-28-04-11 ГУ ДПС у Сумській області відмовило їй у поверненні коштів, посилаючись на абзац 2 п.7 Порядку №6, у зв`язку з заборгованістю станом на 19.11.2020 року, згідно з інтегрованою карткою ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на суму 771,54 грн.

01.12.2020р. позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила вирішити питання щодо зняття її з обліку як платника податків і зборів та скасування проведених податковим органом в автоматичному режимі донарахувань зі сплати єдиного внеску.

У відповідь на свою заяву позивач отримала лист від 29.12.2020 №8871/Б/18- 28-04-05-13, яким її повідомлено, що відповідно до вимог пп.1 п. 11.18 розділу ХІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням. В цьому листі податковий орган також повідомив, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року у справі №480/2044/20 проведено коригування в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 шляхом виключення нарахування єдиного внеску за період з 01.01.2017 року по 30.09.2018 року в сумі 15819,54 грн. При цьому, станом на 28.12.2020 року в інтегрованій картці наявна заборгованість у сумі 771,54грн., а тому питання щодо повернення помилково сплачених сум залишається без задоволення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 (далі за текстом - Закон № 2464-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Пунктами 2 і 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування

01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VIII), яким було внесено зміни, зокрема, до пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ щодо нарахування єдиного внеску його платниками.

Так, відповідно до абзаців першого та другого пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ (у редакції Закону № 1774-VIII зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій») єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, у зв`язку із внесеними до Закону № 2464-VІ змінами щодо нарахування єдиного внеску його платниками у фізичних осіб - підприємців з 01 січня 2017 року виник обов`язок щодо нарахування та сплати єдиного внеску незалежно від того, чи отримували вони дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу.

Відповідно до частин другої - четвертої, восьмої, дванадцятої статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. №449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за N 508/26953).

Відповідно до п.2 розділу V Інструкції сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення (п.3 розділу V Інструкції).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи) (п.4 розділу V Інструкції).

У справі, що розглядається, спірним є питання наявності у позивача статусу платника єдиного внеску відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ і, як наслідок, наявності обов`язку сплачувати єдиний внесок у мінімальному розмірі за період з 21.04.2020 року до 20.07.2020р. в загальній сумі 3117,18грн. за відсутності доходу від здійснення підприємницької діяльності.

При цьому позивач набув статусу суб`єкта підприємницької діяльності та отримав відповідне свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи до 01 липня 2004 року, тобто до набрання чинності Законом № 755-IV, проте не звертався до державного реєстратора з реєстраційною карткою про включення відомостей про нього до ЄДР відповідно до вимог цього Закону.

Суб`єктна ознака статусу ФОП є визначальною для вирішення питання про віднесення позивача до платників єдиного внеску, а тому дослідження питання про наявність у позивача статусу ФОП має значення для правильного вирішення цієї справи та прийняття обґрунтованого рішення.

01 липня 2004 року набрав чинності Закон № 755-IV, яким передбачено створення і формування Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (тут і далі - у первинній редакції).

Відповідно до частини першої статті 42 Закону № 755-IV для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем, повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця; копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації ФОП.

Згідно з пунктом 2 розділу VIII "Прикінцеві положення" цього Закону державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується.

Таким чином, визначена процедура державної реєстрації з дати набрання чинності Законом № 755-IV передбачала встановлення волевиявлення особи щодо одержання правового статусу ФОП через здійснення повного (при первинному набутті) чи мінімального (при підтвердженні набутого статусу суб`єкта підприємницької діяльності до 01 липня 2004 року) комплексу дій шляхом подання державному реєстратору реєстраційної картки (документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до ЄДР - абзац сьомий частини першої статті 1 Закону № 755-IV) та отримання свідоцтва про державну реєстрацію (документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію юридичної особи або ФОП - абзац дев`ятий частини першої статті 1 Закону № 755-IV).

03 березня 2011 року набрав чинності Закон № 2390-VI, яким було внесено зміни до Закону № 755-IV.

Пунктами 2-4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI було передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.

Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

Водночас пунктом 8 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VI визначено, що після закінчення передбаченого для включення відомостей до ЄДР строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до ЄДР. За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, включаються до ЄДР з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Таким чином, строк для включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких була проведена до 01 липня 2004 року, визначений пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VI, закінчився 03 березня 2012 року. При цьому цей строк включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких проведена до 01 липня 2004 року, підлягав застосуванню виключно у випадках самостійного подання останніми реєстраційних карток державному реєстратору.

Натомість відомості про фізичних осіб - підприємців, які самостійно не звернулись із відповідною заявою у строк, установлений пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VI, підлягали включенню до ЄДР на підставі інформації, отриманої від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій. Державні реєстратори, вносячи відомості про цих фізичних осіб - підприємців до ЄДР, зобов`язані були зробити відмітку про недійсність їхнього свідоцтва про державну реєстрацію.

При цьому, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо ФОП ОСОБА_1 взагалі не вносились.

25.04.2014 року набрав чинності Закон України від 25.03.2014 року № 1155-VII "Про внесення змін до деяких законів України щодо включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до Єдиного державного реєстру" (далі - Закон № 1155-VII).

Цим Законом пункт 2 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону № 755-IV викладено в новій редакції, відповідно до якої усі діючі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01.07.2004 року, відомості про яких не включені до ЄДР, зобов`язані подати державному реєстратору відповідно до вимог статті 19 цього Закону реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР. Державний реєстратор після отримання від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний включити відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з ЄДР.

До того ж Законом № 1155-VII виключено пункти 2-4 і 7-9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI.

З пояснювальної записки до проекту Закону № 1155-VII вбачається, що Закон № 2390-VI має низку прогалин, що негативно впливає на права та законні інтереси суб`єктів господарювання. Зокрема, Законом № 2390-VI не встановлені кінцеві терміни передачі тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей про суб`єктів господарювання, які не включені до ЄДР, а також включення державними реєстраторами таких відомостей до ЄДР. З огляду на зазначене робота тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій, а також процес включення може затягнутись на невизначений час. Водночас на законодавчому рівні не визначено механізм включення до ЄДР відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за їх зверненнями (у разі якщо відомості про них ще не передані тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями державним реєстраторам або з будь-яких обставин не включені державними реєстраторами до реєстру за результатами виконання Закону № 2390-VI). Ураховуючи, що проведення будь-якої реєстраційної дії, передбаченої Законом № 755-IV, можливо лише щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких містяться в ЄДР, суб`єкти господарювання до моменту їх включення не можуть: зареєструвати зміни до своїх установчих документів та змінити відомості про себе; припинити свою діяльність; отримати виписку, витяг, довідку з ЄДР.

Основною метою проекту Закону № 1155-VII є продовження процесу включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані до 01 липня 2004 року та до цього часу не подали державному реєстратору про себе відомості.

Для досягнення цієї мети Законом № 1155-VII внесені зміни до розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VІ щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання", які дозволять проводити включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до ЄДР.

У рішенні ЄСПЛ від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (пункт 70).

За практикою ЄСПЛ, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява № 39766/05, пункт 43).

Суд зазначає, що статус ФОП є формою реалізації конституційного права на підприємницьку діяльність, відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації цього права у нових умовах нормативно-правового регулювання після 2004 року виключає можливість автоматичного перенесення набутих до 01 липня 2004 року ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права в цих умовах, а користується ним на власний розсуд.

Водночас зміни у процедурі адміністрування системи державної реєстрації фізичних осіб - підприємців, запроваджені законами № 2390-VI та № 1155-VII, не спростовують наведених висновків щодо природи визначення статусу ФОП, а лише визначають регулювання діяльності уповноважених органів у відношенні до фізичних осіб, які мають намір продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, розпочату ними до 01 липня 2004 року, що підтверджується виконанням ними обов`язку подати реєстраційну картку або ж констатації відмови особи від набуття статусу ФОП шляхом неподання реєстраційної картки, що за змістом нормативних приписів мало наслідком відмову в заміні свідоцтва про державну реєстрацію на бланки нового зразка та внесення відмітки до ЄДР про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, вважаються недійсними. Таким чином, виключалася можливість законного здійснення підприємницької діяльності, а відтак отримання доходу від такої діяльності.

Існування нечіткого, суперечливого нормативного регулювання на час виникнення спірних правовідносин порушує принцип правової визначеності.

При цьому застосовними в цій справі є висновки ЄСПЛ у справі "Серков проти України", оскільки принцип найбільш сприятливого тлумачення національного законодавства на користь платників податків так само може бути застосований до платників загальнообов`язкових внесків, у тому числі єдиного внеску.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що 03.06.2020 року набрав чинності пункт 5 розділу І Закону України від 13 травня 2020 року № 592-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" (далі -Закон № 592-ІХ), відповідно до положень якого розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464-VI доповнено пунктом 9-15.

Так, згідно з абзацами першим та другим пункту 9-15 Закону № 2464-VI (у редакції Закону № 592-ІХ) підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, не сплачені станом на день набрання чинності Законом № 592-ІХ з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 01 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом № 592-ІХ, а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності Законом № 592-ІХ, зокрема платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 01.01.2017 року до дня набрання чинності Законом № 592-ІХ. Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відсутність офіційного підтвердження у ОСОБА_1 статусу ФОП шляхом проходження реєстраційних процедур у порядку, визначеному Законом № 755-IV, що виключає можливість законного здійснення підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, за відсутності фактичних доказів протилежного, виключає і можливість формальної та фактичної участі позивача у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за відповідним статусом.

Суд наголошує, що наведена правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.07.2020 у справі за № 260/81/19.

Згідно з листом 03.03.2020 року Путивльська районна державна адміністрація Сумської області відомості ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дані про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 відсутні. В архіві реєстраційних справ відділу з організації надання адміністративних послуг та державної реєстрації Путивльської районної державної адміністрації реєстраційна справа не значиться.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо ФОП ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином відповідач протиправно здійснив нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачці за період з 21.04.2020 року до 20.07.2020р. в загальній сумі 3117,18грн.

Враховуючи протиправність нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказаний вище період, відсутність обов`язку у позивача сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як ФОП, належним способом захисту, що відновить права позивача, є визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Сумській області щодо нарахування позивачу єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду класифікації 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців) в сумі 3117,18грн.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині скасування проведених нарахувань, оскільки належним способом захисту порушеного права є визнання дій протиправними щодо нарахування позивачу відповідних внесків, зокрема Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. №449, передбачено скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки) податковим органом внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки), чого в даному випадку не було, або в разі скасування судом вимоги податкового органу про сплату боргу (недоїмки), однак на суму в розмірі 3117,18грн. за період з 21.04.2020 року до 20.07.2020р. ОСОБА_1 відповідачем вимоги не направлялося.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути ОСОБА_1 помилково перераховані кошти 30.11.2018 року в сумі 15 819,54 грн. в погашення заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду класифікації 71040000 за період з 01.01.2017 року по 01.10.2018 року суд зазначає наступне.

Зокрема, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2020р. у справі №480/2044/20 в задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ДПС у Сумській області повернути позивачу помилково перераховані кошти 30.11.2018 в сумі 15619,54 грн. в погашення заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду класифікації 71040000 за період з 01.01.2017 по 01.10.2018, відмовлено, оскільки із заяви ОСОБА_1 , яку подано до суду 17.04.2020р., слідує, що позивачка не зверталася до ГУ ДПС у Сумській області з питань щодо повернення податковим органом помилково перерахованих 30.11.2018 коштів в сумі в сумі 15619,54 грн., заяви про повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань нею не надавалося, а відтак така вимога є передчасною. Водночас, вказаним судом рішенням підтверджено неправомірність нарахування єдиного внеску за період з 01.01.2017р. до 01.10.2018р. в сумі 15819,54грн., а відтак сплачені позивачем суми єдиного внеску за вказаний період є помилково сплаченими.

Факт надмірної/помилкової сплати позивачем єдиного внеску обумовлює повернення цих коштів податковим органом у передбаченому законодавством порядку.

Згідно з ч. 13 ст. 9 Закону України № 2464 суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 26 Закону України № 2464 суми коштів, безпідставно стягнені територіальними органами доходів і зборів з юридичних і фізичних осіб, належать поверненню з рахунків органами доходів і зборів в триденний строк з дня прийняття рішення територіальним органом доходів і зборів або судом про безпідставність їх стягнення.

Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 №6 (далі - Порядок № 6).

Згідно з п. 5 цього Порядку повернення коштів здійснюється у випадках: 1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719; 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719; 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету; 4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Пунктом 6 Порядку №6 встановлено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення. У випадку, передбаченому п.п. 3 п. 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів за місцем обліку помилково сплачених коштів у довільній формі із зазначенням суми та напряму повернення.

В матеріалах справи наявні копії заяв ОСОБА_1 від 06.11.2020р., від 02.12.2020р. та від 16.01.2021р. про повернення помилково сплачених коштів в сумі 15819,54грн., оскільки вона не є платником єдиного внеску, у відповідь на які податковий орган повідомив, що оскільки відповідно до ІКП ОСОБА_1 станом на 28.12.2020 обліковується заборгованість по сплаті єдиного внеску, а тому повернення коштів не вбачається можливим.

Тобто на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не було повернуто 15819,54грн., в зв`язку з наявністю у позивача станом на 01.06.2021 року у в інтегрованій картці недоїмки у сумі 771,54 грн.

Проте, суд зазначає, що у позивача відсутня недоїмка зі сплати єдиного внеску, оскільки в подальшому їй було протиправно нараховано суму в розмірі 3117,18грн. за період з 21.04.2020 року до 20.07.2020р., тому з урахуванням викладеного вище, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов слід задовольнити також і в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління ДПС у Сумській області повернути позивачу помилково перераховані кошти 30.11.2018 року в сумі 15 819,54 грн. в погашення заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду класифікації 71040000 за період з 01.01.2017 року по 01.10.2018 року.

Водночас суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ДПС у Сумській області провести коригування в інформаційній системі даних інтегрованої картки платника ОСОБА_1 шляхом виключення нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (код платежу 71040000) за період з 01.10.2018 року по 31.12.2019 року в сумі 13473,90 грн. та за період з 01.01.2020 року по 28.02.2020 року і червень 2020 року на суму 3117,18грн., а разом на суму 16591,08грн.,оскільки на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.09.2020р. року у справі № 480/2044/20 17.11.2020р. проведено коригування в інтегрованій картці платника (далі - ІКП) шляхом виключення нарахування єдиного внеску (код платежу 71040000) за період з 01.01.2017 року по 30.09.2018 року в сумі 15 819,54 грн., що підтверджується копією такої картки, а належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку є зобов`язання повернути їй кошти згідно з поданою нею заявою до відповідача та зобов`язання податкового органу зняти її з обліку платника податків і зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичну особу підприємця з метою недопущення порушення її прав залишенням на такому обліку з постійним донарахуванням безпідставних грошових зобов`язань.

Так, 01.12.2020р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила вирішити питання щодо зняття її з обліку як платника податків і зборів та скасування проведених податковим органом в автоматичному режимі донарахувань зі сплати єдиного внеску. У відповідь на свою заяву позивач отримала лист від 29.12.2020 №8871/Б/18- 28-04-05-13, яким її повідомлено, що відповідно до вимог пп.1 п. 11.18 розділу ХІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням.

Проте, позивач не в змозі виконати таку вимогу, оскільки на її заяву від 25.04.2020 року про надання інформації щодо реєстрації неї, як суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, перереєстрації та скасування цієї державної реєстрації Путивльська районна державна адміністрація Сумської області повідомила, що відомості ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дані про фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 відсутні. В архіві реєстраційних справ відділу з організації надання адміністративних послуг та державної реєстрації Путивльської районної державної адміністрації реєстраційна справа не значиться.

Оскільки ОСОБА_1 не є зареєстрованою як фізична особа-підприємець, то відповідно вона і не може прийняти рішення про припинення своєї підприємницької діяльності.

Згідно з п.п.1 11.18 розділу ХІ Порядку №1588 підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог про зобов`язання податкового органу зняти ОСОБА_1 з обліку платника податків і зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичну особу підприємця.

Разом з цим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ДПС у Сумській області розпочати процедуру зняття позивача з обліку, оскільки такі дії охоплюються позовною вимогою «зобов`язати зняти з обліку платника податків і зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичну особу підприємця», яка судом задоволена та є одним із етапів такого зняття з обліку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог (однієї повністю та двох частково), позивачу необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору, сплаченого за квитанцією №1_12 від 12.05.2021р. (а.с.27), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 454,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування нарахування єдиного внеску, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська,13, ) зняти з обліку платника податків і зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) .

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області щодо нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду класифікації 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб-підприємців) в сумі 3117,18грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська,13, ) повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) помилково перераховані кошти 30.11.2018 року в сумі 15 819,54 грн. в погашення заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по коду класифікації 71040000 за період з 01.01.2017 року по 01.10.2018 року.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2021 року

Суддя О.О. Осіпова