Справа № 200/13490/21
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

16 листопада 2021 р. Справа №200/13490/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Циганенко А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Василівська, буд. 11; ) про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2021 року позивач, ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача, Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування у повному обсязі та не виплати разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування у повному обсязі та не виплати разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2021 рік;

- стягнути з відповідача на користь позивача не нараховану та не виплачену грошову допомогу у повному обсязі до 05 травня за 2020 рік з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-ХІV, з вирахуванням виплаченої у 2020 році суми у 1390,00 грн., у розмірі 6800,00 гривень за 2020 рік;

- стягнути з відповідача на користь позивача не нараховану та не виплачену грошову допомогу у повному обсязі до 05 травня за 2021 роки з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-ХІV, з вирахуванням виплаченої у 2021 році 1491,00 грн., у розмірі 7354,00 гривень за 2021 рік.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем протиправно не нарахована та невиплачена щорічна разова грошова допомога до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020-2021 роки.

03 листопада 2021 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення її недоліків стосовно виплати грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

11 листопада 2021 року судом отримана заява позивача про поновлення строку звернення до суду.

Пропуск строку звернення до суду позивач обґрунтовує тим, що про порушення своїх прав дізнався у вересні 2021 року та посиланням на карантинні обмеження як на поважну причину пропуску строку звернення до суду.

При вирішенні питання про обґрунтованість заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд керується такими вимогами чинного законодавства.

За приписами статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина 1 статті 120 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк.

Статтею 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду […], позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду […].

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини (далі «ЄСПЛ»).

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Мельник проти України»).

З цього приводу прецедентними є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі». У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позовної заяви.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

Статтею 17-1 Закону №3551-XII передбачено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Отже, початок перебігу процесуального строку для звернення до суду для вирішення спору щодо разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік слід обчислювати з 01 жовтня відповідного року, в якому здійснювалася виплата допомоги.

Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, в яких Верховний Суд встановив, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Таким чином, шестимісячний строк для звернення до суду для вирішення спору щодо разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік закінчився 31 березня 2021 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 (справа №127/15035/17), в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 (справа № 240/12017/19).

Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 міститься у відкритому доступі на сайті Конституційного Суду України, а рішення Верховного Суду від 29.09.2020 у зразковій справі № 440/2722/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому позивач міг дізнатися про їх зміст та передбачити наслідки пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами щодо нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік.

Таким чином, про порушення своїх прав щодо виплати грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач дізнався після отримання такої допомоги у меншому розмірі.

Згідно з висновками Верховного Суду реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Позивачем до суду не додано доказів, які б підтверджували неможливість звернутися до суду з позовом у визначений КАС України строк з поважних причин.

Згідно з пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Отже, для того щоб суд поновив строк звернення до суду, позивачу слід було подати докази того, що позов неможливо було подати у встановлений строк з поважних причин, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачем до суду не додано доказів, які б підтверджували неможливість звернутися до суду з позовом у визначений КАС України строк з поважних причин.

Отже підстави, якими позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду, є неповажними.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки підстави, якими позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду є неповажними, позовна заява підлягає поверненню позивачу в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування у повному обсязі та не виплати разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік, що становить 6800,00 гривень та стягнення з відповідача на користь позивача не нарахованої та не виплаченої грошової допомоги у повному обсязі до 05 травня за 2020 рік з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-ХІV, з вирахуванням виплаченої у 2020 році суми у 1390,00 грн., у розмірі 6800,00 гривень за 2020 рік.

Керуючись статті 2, 5, 118, 120, 122, 123, 169, 248, 251, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначені ОСОБА_1 в заяві про поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду від 11 листопада 2021 року, визнати неповажними.

Позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради щодо не нарахування у повному обсязі та не виплати разової грошової допомоги до 05 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік, що становить 6800,00 гривень та стягнення з Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради на користь ОСОБА_1 не нарахованої та не виплаченої грошової допомоги у повному обсязі до 05 травня за 2020 рік з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-ХІV, з вирахуванням виплаченої у 2020 році суми у 1390,00 грн., у розмірі 6800,00 гривень за 2020 рік, повернути без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала постановлена, складена та підписана 16 листопада 2021 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в порядку і строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Циганенко