Справа № 400/7809/21
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2021 р. № 400/7809/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. за правилами спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Міністерства оборони України, Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168, в особі Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України, вул. Дегтярівська, 19, м. Київ 119, 04119,

третя особа:Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54001,

про:визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України в особі кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України (далі-відповідач), за участю у справі третьої особи Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про:

- визнання дії протиправними щодо відмови у врахуванні позивачу пільгового періоду військової служби в період з 25.09.1985 року по 25.12.1990 року на 1 зв`язку Генерального штабу Міністерства оборони СРСР з розрахунку один місяць за півтора місяці служби;

-зобов`язання зарахувати позивачу пільговий період військової служби в період з 25.09.1985 року по 25.12.1990 року на 1 зв`язку Генерального штабу Міністерства оборони СРСР з розрахунку один місяць за півтора місяці служби.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він з березня 2001 року отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі-Закону №2262-ХІІ). Вказує, що 12.02.2021 звернувся до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі-Миколаївський ОТЦК) із заявою про врахування пільгового періоду військової служби в період з 25.09.1985 року по 25.12.1990 року на 1 зв`язку Генерального штабу Міністерства оборони СРСР з розрахунку один місяць за півтора місяці служби. 26.02.2021 Миколаївський ОТЦК для затвердження розрахунку вислуги років направив примірник особової справи позивача до кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України. 08.06.2021 від Миколаївський ОТЦК за вих. №9/1/5244 позивач отримав відповідь про те, що 27.05.2021 року супровідним листом начальника кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України №116/9ку/2/1311 дск від 19.05.2021 року особова справа позивача була повернута до Миколаївського ОТЦК, із зазначенням Відділом соціального забезпечення та контролю соціальних виплат фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України не враховано пільговий період (1:1,5) з 25.09.1985 року по 25.12.1990 оскільки для цього немає підстав. Позивач вважає відмову протиправною, стверджує про право на зарахування пільгового періоду військової служби в період з 25.09.1985 року по 25.12.1990 року на 1 зв`язку Генерального штабу Міністерства оборони СРСР з розрахунку один місяць за півтора місяці служби, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

Представник Міністерства оборони України та начальник кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України у відзивах на позовну заяву, зазначили, що в особовій справі ОСОБА_1 відсутні належні докази на підтвердження того, що вказаний вище період служби має бути врахований на пільгових умовах. За таких обставин, підстави для перерахунку вислуги років відсутні. Крім того, Міністерства оборони України у відзиві зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався або мав реальну можливість дізнатись у день його ознайомлення з розрахунком вислуги років у лютому 2017 року.

З цього приводу суд зазначає, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом Пенсійного фонду України або іншим уповноваженим органом, від дій та рішень якого залежить право особи на належне пенсійне забезпечення, застосування до адміністративного позову шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, має наслідком неможливість реалізувати право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, право особи на отримання пенсії є безумовним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань у соціальній сфері, а отже позивачем не було пропущено строк для пред`явлення цієї позовної заяви до суду.

Представником Миколаївського ОТЦК було подано до суду пояснення, в якому також зазначив про відсутність доказів щодо проходження позивачем служби в укріплених районах СРСР та ніс бойове чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач з 25.06.1985 р. по 03.03.2001р. проходив військову службу у Збройних Сил України.

Водночас в період з 31.07.1985 по 25.12.1990 проходив військову службу на 1 вузлі зв`язку Генерального штабу Міністерства оборони СРСР (військова частина 64035, Московська область, Російська Федерація) на посадах інженер, змінний інженер, у військових званнях «лейтенант», «старший лейтенант», «капітан».

12.02.2021 позивач звернувся до Миколаївський ОТЦК із заявою про врахування пільгового періоду військової служби в період з 25.09.1985 року по 25.12.1990 року на 1 зв`язку Генерального штабу Міністерства оборони СРСР з розрахунку один місяць за півтора місяці служби.

26.02.2021 Миколаївський ОТЦК для затвердження розрахунку вислуги років направив примірник особової справи позивача до кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України.

08.06.2021 від Миколаївського ОТЦК за вих. №9/1/5244 позивач отримав відповідь про те, що 27.05.2021 року супровідним листом начальника кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України №116/9ку/2/1311 дск від 19.05.2021 року особова справа позивача була повернута до Миколаївського ОТЦК, із зазначенням Відділом соціального забезпечення та контролю соціальних виплат фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України не враховано пільговий період (1:1,5) з 25.09.1985 року по 25.12.1990 оскільки для цього немає підстав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Наказу Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчисленням вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей", при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу).

Так, один місяць служби зараховується за півтора місяця в укріплених районах СРСР військовослужбовцям, які несли бойове чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг (підпункт 3 пункту 2.3).

Аналогічна норма міститься у підпункті в пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей".

За твердженнями позивача, його служба у 1985-1990 роках відповідала саме цим критеріям.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2.5 розділу ІІ Положення № 530, служба в укріплених районах СРСР військовослужбовців, які несли бойове чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг, зараховується до вислуги років на пільгових умовах, передбачених підпунктом 3 пункту 2.3 цього розділу, з дня залучення військовослужбовця до несення бойового чергування по день вибуття з укріпленого району або вступу в укріпленому районі на посаду, не пов`язану з несенням бойового чергування, включно, але не раніше ніж з 01 січня 1980 року.

Витягу з послужного списку з особової справи, який би засвідчував наявність у позивача періодів служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах, а також документів (архівних довідок, витягів з наказів тощо) про час проходження ним служби в укріплених районах СРСР із залученням до несення бойового чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг, ОСОБА_1 не надано.

У архівних Довідках Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 07.08.2020 року №4/17406, від 14.07.2020 №4/163076, від 22.07.2020 №4/16377, від 28.07.2020 №4/163078, від 22.11.2019 №4/102372, на які посилається позивач як на підставу для проведення перерахунку вислуги років, відсутня інформація:

про службу ОСОБА_1 в укріплених районах СРСР;

про те, що з 25.09.1985 (дата, що вказана у позовній заяві) по 25.12.1990 позивач був залучений до несення бойового чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг.

Також до матеріалів позову додано копію розрахунку №687 вислуги років військовослужбовця на пенсію підполковника ОСОБА_1 , складений 19.12.2016 при його наступному звільненні з військової служби, з якого вбачається, що розрахунок здійснено за календарною вислугою років; періоди, які підлягають зарахуванню на пільгових умовах з 25.09.1985 року по 25.12.1990 відсутні.

Відповідно до статті 172 Закону 2262-ХІІ, обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом. Перелік документів, що підтверджують окремі періоди військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.9 розділу ІІ Положення № 530, документами, що підтверджують окремі періоди військової служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах, зокрема, є:

довідки архівних і військово-лікувальних закладів;

витяги з наказів командирів військових частин або повідомлення військових частин, управлінь (відділів) особового складу (персоналу), управлінь (відділів) кадрів або управлінь (відділів) мобілізації та комплектування відповідних штабів про час проходження військовослужбовцями служби у високогірних місцевостях, в укріплених районах СРСР із залученням до несення бойового чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг.

Як зазначено у частині першій статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази того, що з 25.09.1985 по 25.12.1990 ОСОБА_1 проходив службу в укріплених районах СРСР та ніс бойове чергування в спорудах оборонних позицій у складі бойових обслуг.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 77, 241-243, 246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168, ) в особі кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України (вул. Дегтярівська, 19, м. Київ 119, 04119, ), за участю у справі третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар