Справа № 160/13143/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області №2775934/42449428 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №2 від 27.05.2021 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс»;

- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 27.05.2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс», датою її фактичного отримання;

- визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області №2775938/42449428 від 17.06.2021 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №3 від 28.05.2021 року, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс»;

- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 28.05.2021 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс», датою її фактичного отримання;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» (49000, м. Дніпро, пр. О. Поля, буд. 36, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) грн.;

- стягнуто з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» (49000, м. Дніпро, пр. О. Поля, буд. 36, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок) грн.

02.11.2021 року ТОВ «Фонікс Плюс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить:

- ухвалити додаткове судове рішення, у справі №160/13143/21 за позовом ТОВ «Фонікс Плюс» до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії;

- стягнути з ГУ ДПС у Дніпропетровській області та ДПС України за рахунок бюджетних асигнувань ТОВ «Фонікс Плюс» 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 року призначено заяву до розгляду без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні на 12.11.2021 року.

08.11.2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо витрат на правничу допомогу, в яких зазначено про неспівмірність витрат на правничу допомогу.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ч.2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. п. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню у судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи заяву, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів ТОВ «Фонікс Плюс» у справі №160/13143/21 здійснював адвокат Шваб Олександр Володимирович, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2908 від 08.04.2015 року.

Судом встановлено, що між адвокатом Шваб Олександром Володимировичем та ТОВ «Фонікс Плюс» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2021 року.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди №1 до договору встановлено, що вартість правової допомоги за даним договором складає 20 000,00 грн. та виплачується в два етапи.

Вказані послуги були прийняті позивачем за актом виконаних робіт від 12.10.2021 року та оплачені, що підтверджується квитанціями від 14.09.2021 року №00577 та від 12.10.2021 року №00578.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про стягнення на користь позивача судових витрат суд зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, у акті виконаних робіт №12/21 від 12.10.2021 року, який складений зазначено, що кількості витраченого часу адвокатом на виконання робіт з проведення виїзного консультування 1 год 30 хв., збір та аналіз відомостей та доказів для можливого складання позовної заяви 14 год., зі складання позовної заяви витрачено 34 год., та 5 год. із підготовки відповіді на відзив, а також 20 хв. зі складання клопотання для ознайомлення з матеріалами справи.

Разом з тим, враховуючи складність справи, ціну позову, відсутності доказів витраченого часу, а також те, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі адвоката в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що вартість заявлених послуг на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн., не відповідають критерію співмірності розміру витрат з урахуванням складності справи та виконаних адвокатом робіт, тому суд вважає їх надлишковими та такими, що не відповідають приписам статті 134 КАС України і відповідно такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу у справі №160/13143/21 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та ДПС України судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ «Фонікс Плюс» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, заява представника позивача щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 143, 243, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №160/13143/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державній податковій службі України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі №160/13143/21, яким:

- стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» (49000, м. Дніпро, пр. О.Поля, буд. 36, ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) грн.;

- стягнути з Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонікс Плюс» (49000, м. Дніпро, пр. О.Поля, буд. 36, ) судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) грн.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткове рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець