Справа № 813/2424/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 813/2424/16 пров. № А/857/15536/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Святецького В. В.,

з участю секретаря судового засідання Петрунів В. І.,

представника позивача Кулака І. О.,

представника відповідача Іванського В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року за наслідками провадження за нововиявленими обставинами (прийняту в м. Львові суддею Сакалошем В. М.; дата складення ухвали в повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 813/2424/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (далі - ТОВ «Яблуневий Дар», Товариство) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними і скасувати прийняті 11 лютого 2016 року Спеціалізованою Державною податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС, податковий орган) податкові повідомлення-рішення за №№ /1759, /1760, /1761, які були винесені за результатами проведення документальної позапланової перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства України по фінансово-господарських операціях з ТОВ «ТБ САД» за період 2013-2014 років, з урахуванням доказів зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000154 від 19 червня 2015 р. Вказана перевірка проводилась на підставі наказу від 22 жовтня 2015 р. № 124 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар», виданого начальником СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС.

Позовні вимоги обґрунтовувало, зокрема, протиправністю проведення перевірки, позаяк постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 в справі за № 813/5892/15 (набрала законної сили 14.01.2016) було визнано протиправним і скасовано наказ про проведення позапланової документальної перевірки від 22.10.2015 № 124. Також, упродовж строку розгляду цієї справи були чинними заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії вказаного наказу. Водночас, 23.12.2015 начальник СДПІ з ОВП у м. Львові видав наказ, яким змінив строки проведення перевірки, проте наказ, до якого було внесено зміни, на той час уже втратив законну силу. Уже після спливу строків, вказаних у наведеному наказі, до Товариства двічі прибували державні податкові ревізори - інспектори з метою розпочати проведення перевірки, проте, такі не були допущені до проведення перевірки з огляду на її незаконність. Відтак, посадові особи податкового органу не мали права складати акт про результати перевірки Товариства, на підставі якого було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. До акта про результати перевірки внесено неправдиві відомості про обставини проведення перевірки, зокрема, щодо використання певних документів; також вказаний акт підписано особою, яка була звільнена задовго до проведення перевірки, тобто акт містить ознаки підробленого документа.

Обґрунтовуючи відсутність підстав для проведення позапланової перевірки Товариства, позивач покликається на приписи абзацу другого пункту 78.2 статті 78 ПК України, яким контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Період фінансово-господарської діяльності Товариства з 01.01.2013 по 31.12.2013 був охоплений плановою виїзною документальною перевіркою, яка проведена посадовими особами СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів, за результатами якої складений акт № 429/28-06-39-01/32475074 від 29.09.2014 і яким жодних порушень щодо взаємовідносин Товариства з ТОВ «ТБ Сад» податковим органом не встановлено. З огляду на викладене, посадовим особам відповідача було заборонено проводити документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Яблуневий Дар» з питань дотримання податкового законодавства України по фінансово-господарським операціям з ТОВ «ТБ Сад» за вказаний період. Також, в акті є посилання на отримання працівниками СДПІ 18.01.2016 вих. № 724/13-05-22-00-07 податкової інформації від ДПІ у Франківському районі м. Львова, яка фактично збігається за змістом з інформацією, викладеною в акті № 282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТБ Сад» при проведенні перевірок, зустрічних звірок суб`єктів господарської діяльності-контрагентів ТОВ «ТБ Сад» за ланцюгами придбання та продажу товарів.

З приводу реальності здійснення господарських взаємовідносин позивач покликається на те, що обставини, які викладені у акті, щодо нереальності здійснення господарських операцій ТОВ «Яблуневий дар» із ТОВ «ТБ Сад» спростовуються постановою Львівського кружного адміністративного суду від 02.10.2015 у справі № 813/2820/15 за позовом ТОВ «ТБ Сад» до ДПІ у Франківському районі ГУ ДФС у Львівській області, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016, якою підтверджено правомірність перебування ТОВ «ТБ Сад» на спеціальному режимі оподаткування ПДВ та відповідно реальність здійснення господарських операцій та реальність реалізації с/г продукції для потреб ТОВ «Яблуневий Дар», а тому факти, викладені у акті № 27/28-06-22-20/32475074 від 29.01.2016 є спростованими, а прийняті за його результатами оскаржувані податкові повідомлення-рішення - протиправними.

Окрім того, винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало наслідком винесення 14 травня 2015 року ДПІ у Франківському районі м. Львова платнику податків ТОВ «ТБ Сад» податкових повідомлень-рішень за №№ , , , , які були скасовані постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року в справі № 813/4935/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016. Тобто, винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ТОВ Яблуневий Дар» за результатами винесення протиправних податкових повідомлень-рішень ТОВ «ТБ Сад», є неправомірним.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року, позов задоволено.

Рішення, крім зазначених обставин, обґрунтовані ненаданням відповідачем доказів, які б підтверджували використання ним при проведенні перевірки матеріалів кримінального провадження та встановленою неможливістю використання цим цих матеріалів, а також неналежністю цих документів до спірних правовідносин.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Яблуневий Дар» та ТОВ «ТБ Сад» вказано на встановлену абзацом другим пункту 78.2 статті 78 ПК України заборону проведення документальні позапланові перевірки Товариства, позаяк період фінансово-господарської діяльності ТОВ «Яблуневий Дар» з 01.01.2013 по 31.12.2013 був охоплений плановою виїзною документальною перевіркою, яка проведена посадовими особами СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів, про що складено акт № 429/28-06-39-01/32475074 від 29.09.2014 і жодних порушень в цьому акті щодо взаємовідносин підприємства з ТОВ «ТБ Сад» податковим органом не встановлено. При цьому, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 27/28-06-22-20/32475074 від 29.01.2016 повного мірою повторює акт №282/13-05-22-02/37122702 від 21.04.2015 документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТБ Сад» при проведенні перевірок, зустрічних звірок суб`єктів господарської діяльності - контрагентів ТОВ «ТБ Сад» за ланцюгами придбання та продажу товарів.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року в справі № 813/4935/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 08.12.2016, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення. Тому, винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Товариства за результатами винесення протиправних податкових повідомлень-рішень ТОВ «ТБ Сад» є неправомірним.

Крім того, термін дії ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року, якою відповідачу було надано дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України позивачем по фінансово-господарським операціям з ТОВ «ТБ САД» за період 2013-2014 років на предмет своєчасності повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів становив один календарний місяць та закінчився 19 листопада 2015 року, отже проведення перевірки поза межами строку дії ухвали є протиправним. Тому що відповідач не міг використовувати матеріали кримінального провадження під час проведення цієї перевірки, а їх використання поза межами перевірки є протиправним.

Залишаючи без змін вказані рішення, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 16 серпня 2017 року, зокрема, вказав, що судами попередніх інстанцій встановлено, що з копії наказу від 23.12.205 № 184 видно, що такий вручено відповідачем представнику позивача лише 20.01.2016. При цьому судом першої та апеляційної інстанції встановлено і таке не заперечувалось сторонами, що перевірка була розпочата відповідачем 24.12.2015.

Не допуск платником податків посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної виїзної перевірки не позбавляє контролюючі органи права вжити заходів щодо організації та прийняття рішення про проведення документальної невиїзної перевірки такого платника, за умови наявності обставин для її проведення, визначених статтями 77 та 78 ПК України, та з дотриманням вимог щодо її організації відповідно до статті 79 цього Кодексу. Судами встановлено, що відповідачем не надано доказів того, що ним приймалось рішення про проведення невиїзної перевірки. Посадові особи позивача не ухилились від отримання направлення на проведення перевірки, копії наказу про її проведення, оскільки 14.01.2016 набрала законної сили постанова Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі № 813/5892/15 про визнання протиправним та скасування наказу на проведення перевірки від 22.10.2015 № 124.

Також, ПК України не передбачає право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні податкового органу у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки чи відмови від підпису у направленні на перевірку.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2016 відкрито провадження за апеляційною скаргою прокуратури Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі № 813/5892/15. Тобто, з 18.01.2016 по 25.01.2016 жодних дій щодо проведення перевірки відповідач вчиняти не міг. Також, станом на 20.01.2016 інспекторами СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС порушено вимоги п.78.4. ст.78, п. 82.2. ст. 82 ПК України, а також терміни вказані в наказі, що свідчить про перевищення повноважень даними особами, які порушили норми ПК України та самого наказу.

Щодо взаємовідносин ТОВ «Яблуневий Дар» та ТОВ «ТБ Сад» суди дійшли правильного висновку, що винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ТОВ «Яблуневий Дар» за результатами винесення протиправних податкових повідомлень-рішень ТОВ «ТБ Сад», є неправомірним.

Суд касаційної інстанції погодився з доводами судів, які правомірно звернули увагу на той факт, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.12.2016 у справі № 813/4935/15залишено без змін ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2016, якою визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Франківському районі м. Львова від 14.05.2015 за №№ , , , . Тобто, винесення Товариству оскаржуваних податкових повідомлень-рішень за результатами винесення протиправних податкових повідомлень-рішень ТОВ «ТБ Сад» є неправомірним.

У грудні 2020 року Офіс великих платників податків Державної податкової служби звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеної вище постанови Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року.

У заяві, зокрема, вказує, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року в справі № 813/5892/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року, було задоволено позов ТОВ «Яблуневий дар»; визнано протиправним і скасовано наказ СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Львові МГУ ДФС від 22 жовтня 2015 року № 124 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Яблуневий дар».

Проте, постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року касаційні скарги Прокуратури Львівської області та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було задоволено частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 р. скасовано.

Провадження у справі № 813/5892/15 за позовом ТОВ «Яблуневий дар» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за участю Прокуратури Львівської області про визнання протиправним і скасування наказу закрито.

Тобто, обставина, на яку посилалися суди при винесені рішень від 09 листопада 2016 року, 08 лютого 2017 року та 16 серпня 2017 року в справі № 813/2424/16 була скасована.

З наведеного видно, що 18 листопада 2020 року скасовано рішення у справі, яке стало підставою для ухвалення судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року.

Тобто, постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року (провадження № 11-132апп20) є нововиявленою обставиною.

Тому просить переглянути постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року в справі № 813/2424/16 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року за наслідками провадження за нововиявленими обставинами у задоволенні заяви Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року в справі № 813/2424/16 за позовом ТОВ «Яблуневий Дар» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржило Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, яке вважає, що вказана ухвала прийнята без урахування фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Тому просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити і відмовити позивачу в задоволенні позову щодо скасування податкових повідомлень-рішень.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовувало тим, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, я стало підставою для ухвалення судового рішення.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані невідповідністю наказу на проведення перевірки нормам законодавства, інших підстав, а які саме норми законодавства були порушені, на підставі яких виносились податкові повідомлення-рішення, позивач у позові не зазначав. Тобто, постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 і є нововиявленою обставиною у судовій справі № 813/2424/16, про що детально описано у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Аналізуючи зміст вказаної постанови, апелянт вказує, що обставина, на яку посилалися суди при винесені рішень від 09.11.2016, від 08.02.2017 та від 16.08.2017 у справі № 813/2424/16 з 18.11.2020 була скасована, тобто скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення Львівського окружного адміністративного суду 09.11.2016.

Також, процедурні порушення під час призначення та/або проведення перевірки контролюючим органом не можуть сприйматися як безумовне свідчення протиправності податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами документальної невиїзної перевіки. А вчинені контролюючим органом процедурні порушення під час призначення та проведення зазначеної перевірки підлягають оцінці і з огляду на те, наскільки вони вплинули на можливість платника податків захистити свої права, зокрема, щодо надання відомостей контролюючому органу задля правильного встановлення обставин та обґрунтованості висновків, та чи призвели установлені процедурні порушення до необґрунтованості чи помилковості висновків контролюючого органу.

Суди у цій справі при задоволенні позову вийшли з того, що у випадку незаконності перевірки, прийняті за її результатами акти індивідуальної дії підлягають визнанню протиправними та скасуванню. Визнання незаконною документальної позапланової виїзної перевірки є безумовною підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень. Інших підстав щодо протиправності та скасування податкових повідомлень-рішень як позивач так і суди не зазначають.

Суд першої інстанції при винесенні ухвали зазначає, що викладені заявником обставини є такими, що не можуть бути віднесенні до нововиявлених, оскільки є доводами щодо незгоди з рішенням суду від 09.11.2016 у справі № 813/2424/16. Це твердження суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки, задовольняючи позовні вимоги Товариства, суди виходили виключно з того, що наказ, який був підставою для проведення перевірки, був скасований у судовому порядку у справі № 813/5892/15. Отже, обставини, які стали підставою для скасування податкових повідомлень-рішень, відпали, тому, суд першої інстанції зобов`язаний був переглянути судове рішення в справі № 813/2424/16 з підстав правомірності встановлених порушень контролюючим органом та, у разі їх доведеності, задовольнити відповідну заяву та відмовити позивачу в задоволенні позову щодо скасування податкових повідомлень-рішень повністю. Тому, висновки суду першої інстанції є безпідставними, неправомірними і не відповідають дійсності.

З покликанням на постанову Верховного Суду від 14 червня 2021 року провадження № К/9901/32979/19 зазначає, що передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України звільнення від доказуванню не має абсолютного характеру і не може сприйматись судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні; суд не повинен сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях в інших справах, якщо учасник справи доведе зворотне, а частиною сьомою статті 78 КАС України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Вказані аргументи, наведені заявником, суд першої інстанції проігнорував.

Суд першої інстанції не дослідив належним чином матеріали справи та не вжив визначених КАС України заходів, щодо перевірки фактичних обставин справи шляхом витребовування додаткових доказів, що призвело до висновків суду які суперечать матеріалам наявним у справі та не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначене свідчить, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права та дав невірну правову оцінку обставинам у справі.

Представник ТОВ «Яблуневий дар» подав відзив на вказану апеляційну скаргу, у якому вказав, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 у справі № 813/2424/16 винесена при повному з`ясуванні судом усіх обставин справи та наданні належної оцінки судом усім доказам, наданим сторонами, а не ґрунтується лише на рішенні у справі № 5813/5892/15, а ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 є законною та винесеною при повному з`ясуванні усіх обставин справи. Тому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд вказаної вище постанови за нововиявленими обставинами - без змін.

При цьому він погодився з доводами суду першої інстанції про те, що не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. В цьому випадку якраз і відбулася зміна правової позиції щодо можливості та порядку оскарження узвали слідчого судді у кримінальному провадженні, при тому, що стаття 309 КПК України не передбачає апеляційне оскарження ухвал слідчого судді про надання дозволу чи призначення податкової перевірки. Згідно судової практики до 2019 року апеляційні суди не приймали до розгляду апеляційні скарги на такі ухвали слідчих суддів, а єдиним можливим способом захисту порушеного права було саме оскарження наказів податкових органів про призначення на підставі таких ухвал податкових перевірок; з 2019 року судова практика змінилась, проте зміна правової позиції щодо порядку та можливості оскарження ухвали слідчого судді не може були нововиявленою обставиною.

З приводу покликання заявника як на нововиявлену обставину на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 813/5892/15 зазначає, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року у справі № 813/2424/16 винесена хоч і з урахуванням судового рішення у вказаній вище справі, проте таке рішення не є єдиною підставою для задоволення позовних вимог.

Зокрема, у постанові від 09.11.2016 Львівський окружний адміністративний суд серед іншого посилається на порушення строків та порядку вручення представнику Товариства наказу, проведення перевірки, а в разі відмови платника податків від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення контролюючий орган повинен вжити заходів, передбачених підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, - застосувати адміністративний арешт; проте таким своїм правом відповідач не скористався.

Також, не допуск платником податків посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної виїзної перевірки не позбавляє контролюючі органи права вжити заходів щодо організації та прийняття рішення про проведення документальної невиїзної перевірки такого платника, за умови наявності обставин для її проведення, визначених статтями 77 та 78 Кодексу, та з дотриманням вимог щодо її організації відповідно до статті 79 Кодексу. Проте, відповідач не надав доказів того, що ним приймалось рішення про проведення невиїзної перевірки, а ПК України не передбачає право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні податкового органу у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки чи відмови від підпису у направленні на перевірку.

Суд першої інстанції правильно не взяв до уваги доводи відповідача про те, що представники Товариства ухилились від отримання копій наказу та направлень на проведення перевірки, позаяк згідно акта перевірки відповідача на той час службові особи ТОВ «Яблуневий Дар» перебували у відрядженні у м. Харкові, про що відповідача було повідомлено листом від 25.12.2015.

Суд погодився з доводами позивача, що відповідно до приписів абзацу другого пункту 78.2 статті 78 ПК України контролюючий орган не мав права проводити документальну позапланову перевірку Товариства, позаяк період фінансово-господарської діяльності ТОВ «Яблуневий Дар» з 01.01.2013 по 31.12.2013 був охоплений плановою виїзною документальною перевіркою, яка проведена посадовими особами СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів, за результатами якої складений акт № 429/28-06-39-01/32475074 від 29.09.2014 і жодних порушень у цьому акті щодо взаємовідносин підприємства з ТОВ «ТБ Сад» податковим органом не встановлено.

Суд вважав обґрунтованим посилання позивача на те, що винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало наслідком винесення 14 травня 2015 року ДПІ у Франківському районі м. Львова платнику податків ТОВ «ТБ САД» податкових повідомлень-рішень за №№ , , , . Проте, ці податкові повідомлення-рішення були визнані протиправними та скасовані постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2016 у справі № 813/4935/15, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016. Тобто, винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень Товариству за результатами винесення протиправних податкових повідомлень рішень ТОВ «ТБ Сад», є неправомірним.

Наведене повною мірою підтверджує те, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 у справі 813/2424/16 винесена при повному з`ясуванні судом усіх обставин справи та наданні належної оцінки судом усім доказам, наданим сторонами; не ґрунтується лише на рішенні у справі № 5813/5892/15, а ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 є законною та винесеною при повному з`ясуванні всіх обставин справи.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просив апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів частин першої, другої, четвертої, шостої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як було зазначено вище, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 16 серпня 2017 року, позов ТОВ «Яблуневий Дар» було задоволено.

Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення СДПІ з ОВПП у м. Львові МГУ ДФС за №№ /1759, /1760, /1761 від 11 лютого 2016 року.

При цьому суди покликалися, зокрема на те, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі № 813/5892/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року, було визнано протиправним та скасовано наказ СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Львові МГУ ДФС від 22 жовтня 2015 року № 124 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Яблучний Дар», відповідно до якого була проведена перевірка Товариства і за результатами якої були прийняті зазначені вище податкові повідомлення-рішення.

Пізніше, постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року постанова Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року та ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року були скасовані, а провадження у справі № 813/5892/15 було закрите.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд постанови Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року в справі № 813/2424/16 за нововиявленими обставинами, податковий орган, з покликанням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі № 813/5892/15, зазначає, що обставина, на яку покликалися суди при винесені рішень від 09 листопада 2016 року, 08 лютого 2017 року та 16 серпня 2017 року в справі № 813/2424/16 була скасована, тобто скасовано рішення у справі, яке стало підставою для ухвалення судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року; тобто, постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року є нововиявленою обставиною.

Аналізуючи рішення судів у справі № 813/2424/16 щодо підстав, з яких було задоволено позов, колегія суддів апеляційного суду встановила, що такими підставами було, зокрема, те, що:

- з копії наказу від 23.12.205 № 184 видно, що такий вручено відповідачем представнику позивача лише 20.01.2016, тоді як судами встановлено і не заперечувалось сторонами, що перевірка була розпочата відповідачем 24.12.2015;

- у разі відмови платника податків від проведення перевірки контролюючий орган повинен вжити заходів, передбачених підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, тобто застосувати адміністративний арешт, проте таким правом відповідач не скористався і доказів зворотнього до суду не надав;

- не допуск платником податків посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної виїзної перевірки не позбавляє контролюючі органи права вжити заходів щодо організації та прийняття рішення про проведення документальної невиїзної перевірки такого платника, за умови наявності обставин для її проведення, визначених статтями 77 та 78 ПК України, та з дотриманням вимог щодо її організації відповідно до статті 79 ПК України. Проте, відповідачем не надано доказів того, що ним приймалось рішення про проведення невиїзної перевірки;

- представники Товариства не ухилялись від отримання копій наказу та направлень на проведення перевірки, позаяк сам відповідач в акті перевірки зазначає, що з 24 грудня 2015 року по 30 грудня 2015 року службові особи ТОВ «Яблуневий Дар» перебували у відрядженні у м. Харкові про що позивач повідомив відповідача листом від 25.12.2015;

- наказом від 23.12.2015 № 184, яким внесені зміни до наказу від 22.10.2015 № 124 та на підставі якого було проведено перевірку, встановлено термін проведення перевірки з 24.12.2015 терміном на 15 робочих днів; проте, вказаний наказ приймався тоді, коли наказ від 22.10.2015 № 124 уже втратив свою чинність; тобто, станом на 20.01.2016 інспекторами СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС порушено вимоги п.78.4. ст.78, п. 82.2. ст. 82 ПК України, а також терміни вказані в наказі, що свідчить про перевищення повноважень цими особами, які порушили норми ПК України та самого наказу;

- на виконання наказу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС від 22.10.2015 № 124, зі змінами, внесеними наказом від 23.12.2015 року № 184 посадові особи відповідача 18 та 20 січня 2016 року здійснили виїзд на юридичну адресу ТОВ «Яблуневий Дар» з метою розпочати документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства України по фінансово-господарських операціях із ТОВ «ТБ САД» за період 2013-2014 рр. з урахуванням доказів, зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження № 54 від 19.06.2015; проте, на той час відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року в справі № 813/5892/15 наказ № 124 від 22 жовтня 2015 року визнано протиправним і скасовано; тобто, у відповідача не було законних підстав для проведення перевірки та складення актів про неможливість вручити копії наказу про проведення перевірки та направлень на перевірку;

- ПК України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні податкового органу у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки чи відмови від підпису у направленні на перевірку;

- з урахуванням абзацу другого пункту 78.2 статті 78 ПК України контролюючий орган не мав права проводити перевірку Товариства з питань дотримання податкового законодавства України за фінансово-господарськими операціями з ТОВ «ТБ Сад» за період 2013-2014 рр., позаяк період фінансово-господарської діяльності ТОВ «Яблуневий Дар» з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. охоплений плановою виїзною документальною перевіркою, яка проведена посадовими особами СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів, за результатами якої складений акт № 429/28-06-39-01/32475074 від 29.09.2014; жодних порушень в акті № 429/28-06-39-01/32475074 від 29.09.2014 щодо взаємовідносин підприємства з ТОВ «ТБ Сад» податковим органом не встановлено; акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 29.01.2016 № 27/28-06-22-20/32475074 повного мірою повторює акт від 21.04.2015 № 282/13-05-22-02/37122702 документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТБ Сад» при проведенні перевірок, зустрічних звірок суб`єктів господарської діяльності - контрагентів ТОВ «ТБ Сад» за ланцюгами придбання та продажу товарів;

- з урахуванням приписів підпункту 78.1.11 пункту 78.1. статті 78 ПК України та пункту 7 частини першої статті 164 КПК України податковий орган не мав права проводити перевірку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2015 року, позаяк на час початку проведення перевірки закінчився місячний строк дії вказаної ухвали, що свідчить про припинення цього заходу забезпечення та поновлення прав і свобод особи, щодо якої він застосовувався або інтересів якої стосувався;

- щодо використання відповідачем при проведенні перевірки матеріалів кримінального провадження суд зазначив, що такі були повернуті слідчому до початку проведення перевірки - 08 листопада 2015 року; доказів використання цих документів суду не надано, а їх використання поза межами перевірки є протиправним;

- винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало наслідком винесення 14 травня 2015 року ДПІ у Франківському районі м. Львова платнику податків ТОВ «ТБ САД» податкових повідомлень-рішень за №№ , , , , проте такі були визнані протиправними і скасовані постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 р. у справі № 813/4935/15, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 08.12.2016; тобто, винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ТОВ «Яблуневий Дар» за результатами винесення протиправних податкових повідомлень-рішень ТОВ «ТБ Сад» є неправомірним.

Приймаючи ухвалу від 29 червня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції зазначив, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, що підставою для перегляду судового рішення заявник вказав пункт 3 частини другої статті 361 КАС України, згідно з яким підставою для перегляду рішення є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Проте, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2016 року в справі № 813/2424/16 винесена хоча і з урахуванням судового рішення у справі № 813/5892/15, проте таке рішення не є єдиною підставою для задоволення позовних вимог, про що, зокрема, зазначено вище.

Також заявник не навів інших істотних обставин, визначених частиною другою статті 361 КАС України як нововиявлені, на підставі яких рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 у справі № 813/2424/16 могло бути б переглянуте за нововиявленими обставинами, такі не встановлені й судом.

Як уже було зазначено вище, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову, що визначено приписами частин четвертої, шостої статті 361 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Частиною першою статті 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви Офісу великих платників податків Державної податкової служби про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а відтак і скасування рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2016 у справі № 813/2424/16 за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Що стосується решти доводів апеляційної скарги, то такі на законність рішення суду першої інстанції не впливають, висновків цього суду не спростовують, а відтак і не потребують додаткового аналізу судом апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року за наслідками провадження за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 813/2424/16 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
В. В. Святецький
Постанова складена у повному обсязі 12 листопада 2021 року.