Справа № 173/2137/21
Суддя: Бурхан С. М.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/2137/21
Провадження №2-а/173/15/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої - судді Бурхан С.М.

при секретарі - Малоок Л.В.

позивача - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 до сержанта відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області Скорик Вікторії Сергіївни адреса: вул. Авраменка, 21 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровська область про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2021 року до суду звернулася ОСОБА_1 , з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до сержанта відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області Скорик Вікторії Сергіївни

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2021 року відкрите провадження у справі.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень, а саме: постанову про накладення на неї адміністративного стягнення в сумі 3400 грн., по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 630238 від 06 серпня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне:

18 жовтня 2021 року, намагаючись здійснити операцію зі своєю банківською картою, позивач виявила, що на підставі постанови державного виконавця Верхньодніпровського ВДВС у Камянському районі Дніпропетровської області Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Чорнобай О.О. від 12.10.2021 року було накладено арешт на грошові кошти , відкритих на банківськиї рахунках, які належать їй. Дана постанова була винесена в рамках виконавчого провадження №67033542, відкритого 11.10.2021 року, стягувач - Відділення поліції №3 Камянського РУП ГУНП у Дніпропетровській області. Того ж дня, а саме 18.10.2021 року, ознайомившись з матеріалами ВП№67033542, позивач виявила, що 06 серпня 2021 року Поліцейським СРПП сержантом поліції Скорик В.С. відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №630238 та прийнято рішення застосувати до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн, а в разі несвоєчасної сплати, на підставі ст.307 та ч.2 ст.308 КУпАП, стягнути з позивача подвійний розмір штрафу у розмірі 6800 грн.

Відповідно до винесеної Постанови, позивач скоїла правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП України. Як зазначено в постанові, позивач керувала т/з «Honda Dio», реєстраційний номер відсутній без мотошолому та без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом.

З зазначеною постановою позивач не погодився з наступних підстав:

06.08.2021 року о 16.20 годині позивач перебувала на своєму робочому місці в КЗ «Верхівцевський психоневрологічний інтернат» ДОР, де працює соціальним працівником та ніяким чином не могла керувати жодним транспортним засобом, тим більше, що вона не має т/з «Honda Dio». З винесеної постанови поліцейського вбачається, що при її винесенні було не вірно зазначено адресу проживання позивача та не ознайомлено її з правами та строком оскарження. Крім того, вказана Постанова не містить відомостей як про докази, на підставі яких вона була винесена, так і про технічні засоби, за допомогою яких було зафіксовано порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та суду пояснила, що в той час, коли була винесена постанова про накладення на неї адміністративного стягнення вона перебувала на своєму робочому місці в КЗ «Верхівцевський психоневрологічний інтернат» ДОР, де працює соціальним працівником. Крім того, вона взагалі не має транспортного засобу «Honda Dio». Про винесену постанову вона дізналась випадково, коли побачила, що на її грошові кошти на банківських рахунках було накладено арешт. Просить скасувати Постанову та закрити провадження по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзив суду не надав.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06 серпня 2021 року серії БАА №630238 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн., що підтверджується копією постанови.

Згідно зі ст. 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2

ст. 77 КАС України, не надав суду жодних належних і допустимих, у розумінні

ст. 72 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, не спростували тверджень позивача щодо відсутності самої події адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу. Будь-яких інших належних чи допустимих доказів адміністративна справа не містить. Таким чином, факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем зі сторони відповідача не доведений.

Отже, суд констатує, що працівником поліції при складанні постанови були порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація самого факту порушення тощо).

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має прав, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є недоведення відповідачами належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити даний позов.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.

Таким чином, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача відділення №3 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 908 гривень на користь позивача.

Керуючись ст. 9, 90, 72,77, 86, 139, 243-246,255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта відділення поліції №3 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області Скорик Вікторії Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 630238 від 06 серпня 2021 року, відносно ОСОБА_1 , винесену поліцейським СРПП відділення №3 Камянського РУП ГУНП у Дніпропетровській області сержантом поліції Скорик Вікторією Сергіївною про накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., а провадження закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відділення №3 Кам`янського РУП ГУНП у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень витрат на оплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складений 15 листопада 2021 року.

Суддя Бурхан С.М.