Справа № 265/5933/21
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5933/21
Провадження №2-а/265/56/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Костромітіної О.О.,
за участю секретаря судового засідання Говорунова М.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Акимчик Івана Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться вищезазначена справа. В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 30.06.2021 року близько 14-20 год. він рухався по трасі М 29 в Харківській області на своєму транспортному засобі Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_1 , де був зупинений співробітником поліції, який не представився, не мав нагрудного знаку та боді-камери. Причиною зупинки зазначив вимкнене ближнє світло фар. Позивач зазначає, що під час руху видимість була достатньою та необмеженою. Співробітник поліції запросив іншого поліцейського для консультації, який також не представився та не мав боді-камери та нагрудного знаку, після чого черговим поліцейським посту ДАЇ відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП. При цьому цей поліцейський його автомобіль не зупиняв, не знав підстав зупинки авто, не бачив водія, а виконував вказівку, яка йому була надана в усній формі, тому не мав законних підстав для складання протоколу. Цей поліцейський також відмовився надавати дані про поліцейських, які зупинили транспортний засіб, мотивуючи це тим, що вони не є співробітниками поліції чергової зміни та причини перебування на посту йому не відомі. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення відносно нього.

Представник відповідача Іващенко О.О. надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що дійсно 30.07.2021 року близько 14.20 год. на 87 кілометрі автодороги М-29 працівниками УПП в Харківській області ДПП було зупинено автомобіль Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого була неповнолітня особа, а також на транспортном засобі не було увімкнене ближнє світло фар в умовах недостатньої видимості. В ході проведеної перевірки патрульними поліцейськими було встановлено, що автомобілем керував син позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач перебував на пасажирському сидінні. У зв`язку з тим, що на момент зупинки син позивача не мав права керування транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії та не досяг вісімнадцятирічного віку, тому позивач не мав права допускати сина до керування автомобілем.у задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Іващенко О.О. до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, тому суд ухвалив рішення у справі враховуючи положення ст.205 КАС України, згідно яких неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 30.07.2021 року інспектором взводу №2 роти №1 батальону №4 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Акимчиком І.І. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №639633 відносно ОСОБА_1 , в якій зазначено, що на Харківській трасі М-29 на 87 км. власник транспортного засобу ОСОБА_1 знаходився в транспортному засобі та передав право керування своїм автомобілем Toyota Corolla, державний номерний знак НОМЕР_1 , неповнолітній особі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, відповідно до пункту 2.1 а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

При цьому, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП полягає у керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, слід врахувати практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України), суд дійшов висновку, що така складена з грубим порушенням вищевказаних статей, так як не містить опису обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї не додано жодних доказів, а також пояснень свідків, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Так, факт керування відповідачем або його сином не зафіксовано нагрудною боді-камерою поліцейського, який складав протокол, та не відображає сам факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке передбачено адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, при цьому вказані в позовній заяві заперечення щодо передачі керування неповнолітньому сину не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами, що могли бути забезпечені для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки справа про адміністративне правопорушення як так взагалі не була розглянута а обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, повна відеофіксація тощо).

Так, постанова про притягнення до відповідальності без сукупності інших доказів не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не є обґрунтованими.

Таким чином, відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Як встановлено судом, об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідачем зібрано не було.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фотознімки, відеозапис, який відображає всі обставини розгляду справи, тощо.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 126 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не добуто, вини в судовому засіданні не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого суд задовольняє позов ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Акимчик Івана Івановича про скасування постанови серії ДПО18 №639633 від 30.06.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 3400,00 гривень, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ДПО18 №639633 від 30.06.2021 року, винесену відносно ОСОБА_1 , про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач: інспектор взводу №2 роти №1 батальону №4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Акимчик Іван Іванович, адреса: вул. Шевченко, буд.315 А, м.Харків, Харківська область, 61033.
Повне рішення складено 16.11.2021 року.

Суддя О.О.Костромітіна