Справа № 713/2328/21
Суддя: ОСОКІН А. Л.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/2328/21
Провадження №2-а/713/31/21
РІШЕННЯ

іменем України

16.11.2021 м. Вижниця

Вижницький районний суд в складі: головуючого судді Осокін А.Л., секретаря судового засідання Поляк А., розглянувши за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Верховинського ВП ГУНП в Івано -Франківській області Шекеряка Василя Михайловича, Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі , -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора СРПП Верховинського ВП ГУНП в Івано -Франківській області Шекеряка Василя Михайловича, Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, посилаючись на те, що 14.10.2021 року постановою серії БАВ №502614 на позивача накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу за порушення вимог ст. 122 ч. 1 КУпАП. В позовній заяві просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАВ №502614 від 14.10.2021 року за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Стягнути з відповідачів судові витрати.

Позивач до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримав.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, представник Бичай Н. надав суду відео диск та відзив, в якому зазначив, що в діях позивача які мали місце 14.10.2021 року в с. Устеріки Верховинського району є склад адімінстративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, поліцейський розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством. Постанова серії ЕАН №3959831 від 23.03.2021 року є обґрунтованою, та законною. Просить в задоволенні позовних вимог громадянина ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до таких висновків.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, постановою інспектора СРПП Верховинського ВП ГУНП в Івано -Франківській області Шекеряка Василя Михайловича серії БАВ №502614 від 14.10.2021 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 340,00 гривень. Відповідно до даної постанови, позивач 14.10.2021 року о 16 год. 59 хв. керуючи транспортним засобом марки Фіат Дукато, державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Устеріки Верховинського району порушив вимоги дорожнього знаку 4.10 «Круговий рух», чим порушив п. 8.4 ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП .

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч. 1 КУпАП, суд виходить з такого.

Диспозицією ст.122 ч. 1КУпАП передбачена відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.10.2021 року, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Для підтвердження порушення вказаного у оскаржуваній постанові відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фото чи відеозапис події на якому чітко вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення. Проте, будь яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч. 1 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про їх вчинення.

Водночас, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адмінправопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку, що постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Крім того, відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності поліцейським прийняте з порушенням норм процесуального права, і за відсутності достатніх доказів про вчинення позивачем правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Верховинського ВП ГУНП в Івано -Франківській області на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки скасування оскаржуваної постанови є належним і достатнім способом захисту та відновлення порушених прав позивача.

Суд не бере до уваги відеозапис, оскільки на ньому не відображаються події на підставі яких суд може зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Окрім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача зазначені у відзиві, оскільки він стосується іншої особи та іншої постанови, а саме у мотивувальній частині вказана постанова серії ЕАН №3959831 від 23.03.2021 року, у прохальній частині представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог громадянина ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 6, 9, 12, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Верховинського ВП ГУНП в Івано -Франківській області Шекеряка Василя Михайловича, Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №502614 від 14.10.2021, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.122 ч. 1 КУпАП - скасувати, провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Верховинського ВП ГУНП в Івано -Франківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Андрій ОСОКІН