Справа № 200/7586/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2021-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 р. Справа№200/7586/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аляб`єва І.Г.

при секретарі судового засідання Козирєвій О.О.

за участю сторін:

представника позивача - Музиканта В.С.

представника відповідача - Косик Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, Лиманської міської ради про скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та Лиманської міської ради, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 12.11.2020 №5898-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки»;

- зобов`язати Лиманську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки, розташованої на території Лиманської міської об`єднаної територіальної громади (колишньої Дробишевської сільської ради Лиманського району Донецької області), розмір земельної ділянки 2,0000 га кадастровий номер :03:000:1930 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарського господарства та надати земельну ділянку у власність позивачу.

Позов обґрунтований тим, що підстави для відмови в затвердженні проекту землеустрою не відповідають дійсності, а сам проект недоліків не має.

Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області надало до суду відзив на позов та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що право розпорядження відповідною ділянкою перейшло до Лиманської міськради, крім того, вказують, що у проекті землеустрою не зазначена охоронна зона вздовж об`єкта.

Лиманська міськрада також надала відзив та позов та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що Лиманська міськрада не вчиняла будь-яких протиправних дій відносно позивача.

Ухвалою суду від 22.06.2021 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.07.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою суду від 27.08.2021 залучено у якості співвідповідача Лиманську міськраду.

Ухвалою суду від 20.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

До судового засідання, призначеного на 05.10.2021, з`явилися представники позивача та Лиманської міськради.

Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області явку свого представника до засідання не забезпечило, про дату, час та місце судового засідання повідомлено належним чином.

Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, а представник Лиманської міськради просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у позові та відзиві на нього, відповідно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі - ГУ ДГК) від 09.08.2019 № 3810-сг позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки, розташованої на території Лиманської міської об`єднаної територіальної громади (колишньої Дробишевської сільської ради Лиманського району Донецької області) за межами населених пунктів для ведення особистого селянського господарства.

Наказом ГУ ДГК від 04 червня 2020 року відмовлено у затвердженні проекту землеустрою. Підставою вказано окремі недоліки проекту.

Після доопрацювання, позивачем повторно подано проект на затвердження, проте наказом ГУ ДГК від 12 листопада 2020 повторно відмовлено у його затвердженні, оскільки у проекті землеустрою не зазначена охоронна зона вздовж об`єкта енергетичної лінії електропередач.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до частини шостої - сьомої статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За правилами частин восьмої - дев`ятої цієї ж статті проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Порядок затвердження документації із землеустрою унормований статтею 186 ЗК України.

Частиною шостою цієї статті передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 186-1 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Судом встановлено, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою вказано відсутність у ньому охоронної зони вздовж об`єкта енергетичної лінії електропередач.

Вказане твердження не відповідає дійсності. Зокрема, відповідну інформацію містить план зовнішніх меж земельної ділянки, план перенесення в натуру меж зон обмежень, акт перенесення в натуру меж зон обмежень (які є частиною проекту землеустрою, а.с. 34-36).

Суд звертає увагу, що Лиманська міська рада не заперечує необґрунтованості оскаржуваного рішення.

Доводи Лиманської міської ради про те, що позивач не звертався до них безпосередньо, суд відхиляє, з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28 квітня 2021 року № 1423-IX змінено суб`єкта, що здійснює розпорядження відповідною ділянкою - з органів Держгеокадастру на відповідний орган місцевого самоврядування.

Таким чином, у спірних відносинах відбулось наступництво прав та обов`язків суб`єкта владних повноважень, яке, попри відсутність правонаступництва як юридичних осіб, не може мати наслідком порушення права особи на захист.

Таким чином, орган, до якого перейшли владні повноваження має відновити права особи, порушені органом, який раніше здійснював управлінські функції у цій сфері. Протилежне позбавить позивача права на захист, що є неприпустимим.

Вирішуючи питання про спосіб захисту порушених прав позивача таким рішенням, суд виходить з наступного.

У постанові від 06 березня 2019 року (справа № 1640/2594/18) Верховний суд виклав наступну правову позицію: «Як зазначалось, згідно норм Земельного кодексу України єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Слід зазначити, що зобов`язання затвердити проект щодо відведення вказаної земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Затвердження такого проекту без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи N R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до пункту 4 частини першої 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області прийняти відповідне рішення, тобто рішення про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні».

За результатами розгляду цієї справи Верховний суд змінив судові рішення та зобов`язав відповідача затвердити проект землеустрою з урахуванням висновків, викладених у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи наведену правову позицію, та вимоги частини п`ятої статті 242 КАС України про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд вбачає підстави для задоволення цього позову.

На етапі відкриття провадження у справі судом відстрочено сплату судового збору. Враховуючи, що цей позов підлягає задоволенню, судові витрати у розмірі 908 грн підлягають стягненню до Державного бюджету з ГУ ДГК (оскільки порушення допущені лише цим органом).

Керуючись статтями 5-10, 72-77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, пл.Машинобудівників, 16, м.Краматорськ, Донецька область, 84313), Лиманської міської ради (84406, Донецька область, м.Лиман, вул. Незалежності, 46, ) про скасування наказу та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (84313, Донецька обл. м.Краматорськ, пл.Машинобудівників, 16, ) від 12.11.2020 №5898-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки».

Зобов`язати Лиманську міську раду (84406, Донецька область, м.Лиман, вул. Незалежності, 46, ) затвердити проект землеустрою щодо відведення позивачу у власність земельної ділянки, розташованої на території Лиманської міської об`єднаної територіальної громади (колишньої Дробишевської сільської ради Лиманського району Донецької області), розмір земельної ділянки 2,0000 га кадастровий номер :03:000:1930 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарського господарства та надати земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, пл.Машинобудівників, 16, м.Краматорськ, Донецька область, 84313) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 05 жовтня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 15 листопада 2021 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв