Справа № 440/10823/21
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/10823/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Гребінківської міської ради про:

- визнання протиправною бездіяльності Гребінківської міської ради щодо не затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:004:0226 для ведення особистого селянського господарства на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та не передання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Гребінківську міську раду затвердити проект землеустрою та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :00:004:0226 для ведення особистого селянського господарства на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його затвердженні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення сесії міської ради. В спірному ж випадку з 22.06.2021 по день подання даного позову відповідачем не вжито жодних дій та заходів, а також не прийнято жодного рішення за заявою позивача про затвердження проекту землеустрою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/10823/21, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 28.10.2020 №17261-СГ гр. ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за рахунок сформованої земельної ділянки із кадастровим номером :00:004:0220; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га зі зміною цільового призначення на ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ - 01.03) /а.с. 8/.

За замовленням громадян України в кількості 22 осіб, серед яких й ОСОБА_1 , ТОВ "Тектоареал" у 2020 році розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність громадянам України в кількості 22 особи для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ А.01.03) загальною площею 44,0000 га за адресою: Полтавська область, Гребінківський район, за межами населеного пункту /а.с. 48/.

17.06.2021 на підставі землевпорядної документації проведено державну реєстрацію бажаної позивачем земельної ділянки площею 2,00 га з присвоєнням їй кадастрового номера :00:004:0226 /а.с. 44-45/.

22.06.2021 позивач звернувся до голови Гребінківської громади із заявою, у якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, кадастровий номер :00:004:0226 /а.с. 9/.

Не отримавши жодної відповіді на свою заяву та розцінюючи це як протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду за правовим захистом порушеного права.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Питання щодо одержання громадянами безоплатно у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства врегульовано статтею 118, пунктом "в" частини 3 статті 116, пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України.

Відповідно до пункту "в" частини 3 статті 116 Земельного кодексу України ( в редакції, чинній на момент надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою) безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Таким чином, приписами вказаних норм встановлено право громадян на отримання в межах норм безоплатної приватизації безоплатно у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Так, частинами 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частин 8, 9, 10 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Суд зауважує, що станом на момент звернення позивача до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою (22.06.2021) частину 8 статті 118 Земельного кодексу України виключено на підставі Закону №1423-IX від 28.04.2021, який набрав чинності 27.05.2021, а частина 9 статті 118 Земельного кодексу змінила редакцію та викладена наступним чином: "Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.".

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Нормами статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами першою та другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, виходячи з положень статті 118 Земельного кодексу України, статей 26, 46, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність належить до повноважень міської ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні.

Разом з тим, у спірному випадку, відповідач жодного рішення у визначений законодавством спосіб та порядок (питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях ради) не прийняв.

Відповідно до витягу з протоколу 11-ї сесії Гребінківської міської ради 8-го скликання від 23.07.2021 рішення про затвердження позивачу проекту землеустрою на бажану земельну ділянку не прийнято, оскільки "за" проголосувало 2 особи, "проти" - 8 осіб, а 11 осіб взагалі "утрималися" від голосування /а.с. 40/.

Поряд з цим, як свідчить зміст витягу з протоколу спільного засідання постійних комісій міської ради та депутатської робочої групи від 10.08.2021 останніми взагалі було вирішено виключити з порядку денного 12 сесії питання про затвердження позивачу проекту землеустрою, як таке, що потребує додаткового вивчення, уточнення та доопрацювання /а.с. 31/.

Тобто, в даному випадку має місце фактичне ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов`язків.

Передбачуваність (очікуваність) суб`єктом відносин правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам, є принципом правової визначеності, і відображена в численній практиці Європейського суду з прав людини, що визначається в Україні джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

"Законні очікування" є не тільки елементом верховенства права та юридичної визначеності, але й об`єктом правового захисту (охорони).

Умовою наявності законного очікування в розумінні практики Європейського суду з прав людини є достатні законні підстави в національному праві або усталена практика публічної адміністрації. Тобто, законне очікування - це очікування можливості (ефективного) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначено, що Суд нагадує, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі "Копецький проти Словаччини" (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX).

Концепція законних очікувань, у взаємозв`язку із застосуванням статті 1 Протоколу №1, використовується у справах про порушення статті 6. Так, у рішенні у справі Рukiж v. Bosnia and Herzegovina Європейський суд з прав людини зазначив, що "невиконання кінцевого судового рішення (національного суду) створило втручання у право заявника мирно володіти своїм майном", а також, що кінцеве рішення на користь заявника "безсумнівно створило в нього законі очікування, охоронювані статті 1 Протоколу №1, що воно буде виконане".

Суд зазначає, що у позивача з поданням Гребінківській міській раді заяви від 22.06.2021 з`явилися законні та позитивні сподівання щодо розгляду його заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачем відповідно до процедури визначеної законодавством з прийняттям відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що не розглянувши заяву ОСОБА_1 від 22.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:004:0226 для ведення особистого селянського господарства на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та передання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 відповідачем порушено законні інтереси позивача щодо позитивних сподівань стосовно розгляду його заяви у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши відповідного рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.06.2021.

Також суд зауважує, що прийняття ухвали Господарського суду Полтавської області від 04.11.2021 про забезпечення позову у справі №917/1687/21 не є перешкодою для прийняття відповідного рішення за поданою заявою ОСОБА_1 від 22.06.2021 з урахуванням висновків суду у справі №917/1687/21.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У спірних правовідносинах ефективним засобом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Гребінківської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:004:0226 для ведення особистого селянського господарства на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та передання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , а також зобов`язання Гребінківську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:004:0226 для ведення особистого селянського господарства на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та передання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Гребінківської міської ради затвердити проект землеустрою та передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :00:004:0226 для ведення особистого селянського господарства на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, з огляду на передчасність таких вимог, враховуючи фактичне не вирішення заяви позивача про затвердження проекту землеустрою відповідачем у встановленому законодавством порядку.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даного позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, а тому виходячи з приписів вказаних вище норм на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Гребінківської міської ради (вул. Ярослава Мудрого, буд. 35, м. Гребінка, Гребінківський район, Полтавська область, 37400, ідентифікаційний код 13956272) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Гребінківської міської ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:004:0226 для ведення особистого селянського господарства на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та передання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 .

Зобов`язати Гребінківську міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :00:004:0226 для ведення особистого селянського господарства на території Стукалівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області та передання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гребінківської міської ради (вул. Ярослава Мудрого, буд. 35, м. Гребінка, Гребінківський район, Полтавська область, 37400, ідентифікаційний код 13956272) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі.

Суддя О.В. Гіглава