Справа № 280/7992/21
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 листопада 2021 року (17:20)Справа № 280/7992/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування позивачу до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періодів його роботи з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу періоди його роботи з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити пенсію з 01.12.2019 із урахуванням різниці що вже була виплачена.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.09.20211 позивачу призначено пенсію по інвалідності від професійного захворювання у розмірі 2818,43 грн., яка виплачувалась йому із обмеженням у розмірі 150 грн., але з доплатою до розміру прожиткового мінімуму - мінімальної пенсії. З 22.11.2019 позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Так, відповідачем протиправно не зараховано до його пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоди роботи з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 та неповністю враховано загальний стаж. Позивач зазначає, що відповідачем протиправно, без будь-яких пояснень та прийняття будь-яких рішень і повідомлень було виключено 10 місяців з пільгового стажу позивача за Списком №1, що занижує розмір його пенсії позивача близько на 250,00 грн. щомісячно. Листом від 20.08.2021 №11468-10764/К-02/8-0800/21 відповідач повідомив, що періоди з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» своєчасно не була проведена атестація робочих місць. При цьому невідповідне зарахування загального стажу відповідачем виправлено самостійно та перераховано розмір пенсії з 01.12.2019. З часу отримання листа відповідача та дослідження копій документів із пенсійної справи позивач дізнався про порушення своїх прав, оскільки відповідач протиправно не повідомив його про виключення зі стажу за Списком №1 певних періодів. При цьому первинна атестація робочого місця позивача була проведена згідно із наказом про атестацію робочих місць від 06.10.1994 №713. Наступні атестації робочого місця позивача проведені згідно із наказом від 15.05.2000 №261 та від 31.08.2005 №451. Із роздруківки індивідуальних відомостей про застраховану особу форма ОК-5 вбачається, що позивач увесь період роботи з січня 1999 по травень 2011 року безперервно працював на ЗАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та на момент перерв в дії наказів про атестацію робочих місць займаних посад не змінював. За спірні періоди з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 в індивідуальних відомостях зазначено код підстави для обліку спеціального стажу позивача - ЗП3013А1. Більш того, пільговий стаж позивача за спірний період підтверджено довідкою ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 22.07.2011 №537. З посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 зазначає, що пільговий стаж позивача за періоди з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 має бути зарахований до пільгового стажу позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 07.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

23.09.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 55282), в якому зазначає, що період роботи позивача з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 на ПАТ «Запорізькому виробничому алюмінієвому комбінаті» не можливо зарахувати до стажу на пільгових умовах по Списку № 1, оскільки підприємством ПАТ «Запорізьким виробничим алюмінієвим комбінатом» не дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України № 442 щодо проведення атестації робочих місць, про що свідчить довідка № 537 від 22.07.2011, в якій зазначено, що за підприємство проводило атестацію робочих місць відповідно до наказу від 06.10.1994 №713; від 15.05.2000 №261 та від 31.08.2005 №451. На підставі вищезазначеного, вбачається, що періоди роботи позивача з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 на ПАТ «Запорізькому виробничому алюмінієвому комбінаті» не підлягали атестації робочих місць. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства повідомляє, що у відповідача відсутні правові підстави для зарахування періоду роботи позивача з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до пільгового стажу роботи по Списку № 1, оскільки зазначена посада у вищевказаний період не була затверджена наказом по підприємству про результати атестації робочих місць відповідно до довідки № 537 від 22.07.2011. Таким чином, відповідач діяв у відповідності до діючого законодавства, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

20.09.2011 позивачу призначено пенсію по інвалідності від професійного захворювання.

З 22.11.2019 позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

На звернення позивача, листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 20.08.2021 № 11468-10764/К-02/8-0800/21, позивачу надано відповідь за змістом якої з 22.11.2019 позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1) відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу 35 років 1 місяць 7 днів, у т.ч. 14 років 7 місяців 22 дні - робота за Списком № 1. Пільговий стаж роботи розраховано за довідкою ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 22.07.2011 №537 за період роботи з 11.07.1995 по 06.05.2011. Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, виданої ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 22.07.2011 №537, атестація робочих місць на даному підприємстві проводилась відповідно до наказів від 06.10.1994 №713; від 15.05.2000 №261 та від 31.08.2005 №451. Оскільки ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» своєчасно не була проведена атестація робочих місць, тому періоди з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 не підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи по Списку № 1. В ході розгляду звернення позивача, пенсійну справу позивача було переглянуто та з 01.12.2019 (дата проведення індивідуального перерахунку відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону) проведено зарахування періоду перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю за період з 27.08.2011 по 12.02.2012. Після проведеного перерахунку страховий стаж склав 36 років 1 місяць 16 днів, у т.ч. 14 р. 7міс. 22дн. - робота за Списком № 1. Розмір пенсійної виплати на теперішній час складає 7542,22 грн. Суму доплати за період з 01.12.2019 по 31.08.2021 у розмірі 1969,00 грн. позивач отримає у вересні 2021 року разом з основним розміром пенсії загальною сумою 9511,22 грн. за графіком виплати.

Позивач вважає, що період його роботи з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 має буди зарахований до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема чоловікам після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Це ж встановлено п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 20 вказаного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій крижці відсутні відомості, що визначають право пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Факт роботи позивача на ЗАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з січня 1999 по травень 2011 року підтверджується роздруківкою індивідуальних відомостей про застраховану особу форма ОК-5.

Судом встановлено, що між сторонами спірним у даній справі є питання зарахування/не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005, оскільки ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» своєчасно не була проведена атестація робочих місць.

Довідкою ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» від 22.07.2021 №537 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджено, що позивач у період 11.07.1995 по 06.05.2011 охоплюючи спірний період, працював повний робочий день на посаді електролізника розплавлених солей та виконував роботу з одержання металів електролітичним способом у розплаві металу, що передбачена Списком №1 розділ VІІ підрозділ 10а позиція 7.10а, шифр професії 1071200а-19774, код КП-8122.2, підстава ДК 003:2005

Підставами для видачі довідки вказано: штатний розклад електролізного цеху, ДКХП і накази по комбінату, табель обліку часу шкідливих умов праці, відомості нарахування заробітної плати, архівна особиста справа, список 1,2, затверджений Кабінетом Міністрів України № 36 від 16.01.2003. Дана професія пройшла атестацію: накази від 06.10.1994 №713; від 15.05.2000 №261 від 31.08.2005 №451 та від 27.08.2010 №01-245.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови від 01.08.1992 № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація мас проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Первинна атестація робочого місця позивача за Списком №1 проведена згідно із наказом від 06.10.1994 №713. Наступні атестації робочого місця позивача були проведена згідно із наказами від 15.05.2000 №261, від 31.08.2005 №451 та від 27.08.2010 №01-245.

Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно із яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочих місць, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2. відповідно до пункту «б» етап і 13 Закону №1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливим і важкими умовами прані за Списком №1.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Таким чином, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не на працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Таким чином, позивачем надано всі необхідні документи для зарахування періоду роботи з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 за професією електролізника розплавлених солей на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до пільгового стажу з особливо важкими та особливо шкідливими умовами праці за Списком №1, а не проведення вчасно підприємством атестації робочого місця не може бути підставою для відмови в зарахуванні цього періоду.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, для повного та всебічного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 за Списком № 1 та здійснити відповідний перерахунок пенсії з 011.12.2019, з урахуванням зарахованого до пільгового стажу періоду роботи.

З приводу тверджень відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що про не зарахування спірних періодів позивач дізнався з листа від 20.08.2021, у зв`язку із чим і пред`явлено цей позов.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позовну заяву подано до суду 02.09.2021.

Таким чином, позивачем додержано строк звернення до суду із цим позовом.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України). Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вказаного підлягають стягненню з відповідача за його рахунок на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періодів його роботи з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи з 06.10.1999 по 14.05.2000, з 15.05.2005 по 30.08.2005 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, та здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 із урахуванням різниці що вже була виплачена.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 08.11.2021.

Суддя Ю.В. Калашник