Справа № 679/1109/21
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2021-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/26/2021
Справа № 679/1109/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Стасюка Р.М.,

секретар судового засідання Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маньківського Олександра Ігорович, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №487351 від 06.08.2021 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19.08.2021 року у поштовому відділенні ним було отримано конверт направлений йому 17.08.2021 року Управлінням патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

Ознайомившись зі змістом конверту, він виявив в ньому копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №487351 від 06.08.2021 року.

Відповідно до вказаної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімсот п`ятдесят гривень.

Позивач зазначає, що підставою винесення постанови, як це зазначено в ній є те, що: 06.08.2021 року о 13 год. 33 хв. ???, водій керував авто з напівпричепом д.н. ?? НОМЕР_1 в якому був неосвітлений задній номерний знак у темну пору доби, чим порушив п. 2.9.3 ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Вину в інкримінованому йому правопорушенні він не визнає. Вважає таку постанову протиправною, оскільки вона не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

При цьому, позивач зауважив на тому, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення його ніхто не повідомляв і з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №487351 від 06.08.2021 року його ніхто не ознайомлював.

22.09.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що постановою інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області ДПП Маньківського О.В. серії ДП18 №487351 від 06.08.2021 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В даному випадку позивач порушив вимоги п. 2.9.В ПДР, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 №1306, а саме 06.08.2021 року о 23 год. 35 хв. на автодорозі М-07 (Київ-Ковель-Ягодин) 147 км. Керував т/з Volvo номерний знак НОМЕР_2 в темну пору доби, у якого не був освітлений державний номерний знак, що не давало змоги визначити чітко символи д.н.з., чим порушив пункт 2.9В ПДР України.

Оскільки позивач був зупинений за те, що керував транспортним засобом у якого задній знак не був освітлений, у Відповідача були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення, а транспортний засіб є знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення. При цьому саме існування наведених обставин і зумовило виникнення в інспектора поліції на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» права на реалізацію повноважень вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Окрім того, представник у відзиві зауважує, що після зупинки транспортного засобу Volvo номерний знак НОМЕР_2 водієм якого виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектор підійшов, представився та пояснив, що водія було зупинено у зв`язку із тим, що задній державний номерний знак транспортного засобу під його керуванням не освітлений, що є порушенням ПДР та за що передбачена адміністративна відповідальність. Крім того, як вбачається з відеозапису з портативного реєстратора та не спростовується позивачем, задній номерний знак транспортного засобу дійсно не освітлений, що унеможливлює визначити символи заднього номерного знаку з відстані 20 метрів так і значно меншої відстані (з відстані на якій знаходиться поліцейський спілкуючись із водієм, що зафіксовано на відеозаписах). З відеозаписів вбачається, що рух автомобіля здійснювався в темну пору доби, тобто ніч 06.08.2021 року, 23 година 35 хв., та підтверджується що задній державний номерний знак неосвітлений. Звертає увагу представник у відзиві і на те, що позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Позивач реалізував свої права та був ознайомлений на місці із доказами того, що під час керування транспортним засобом номерний знак дійсно неосвітлений. Також представник відповідача зазначив, що позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених ст. 268 КУпАП. Навпроти із відеозапису вбачається, що позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, під час спілкування ним висловлювалися свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення, які були оцінені працівником поліції, що свідчить про можливість реалізації своїх прав та об`єктивне рішення інспектора, як посадової особи, що приймає рішення у справі. Тому позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах щодо надання пояснень.

На підставі наведеного представник управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

27.10.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бойко В.Ф. подав до суду пояснення щодо відзиву. В означених поясненнях представник позивача зазначив, що перед початком руху ОСОБА_1 перевірив технічний стан транспортного засобу у тому числі і стан зовнішнього освітлення. На візуальному обстежені перед початком руху номерний знак даного автомобіля освітлювався. Крім того, представник позивача звернув увагу на те, що в даному автомобілі закладена конструктивна функція, що у випадку виходу з ладу однієї з ламп зовнішнього освітлення на панелі приладів висвічується попередження про несправності. У даному випадку на панелі приладів не було повідомлення про несправність приладів світла. Наведені обставини свідчать про відсутність суб`єктивної сторони правопорушення. Разом з тим, представник позивача зазначає, що наданий диск з відео з нагрудної камери працівника поліції не містить запису в повному обсязі.

Відповідно до п.2 розділу 3 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 визначено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної операції, а відеозапис ведеться безпереривно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. З огляду на зазначене працівниками патрульної поліції не було дотримано вимог п. 2 розділу 3 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 внаслідок чого, відеозапис з нагрудних камер є недопустимим доказом, тому що він здійснено фрагментарно. Крім того, як зазначає представник позивача, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржена постанова серії ДП18 №487351 від 06.08.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб (не зазначено марку, модель, серійний номер та на який саме носій інформації здійснювався запис) за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Таким чином, на переконання представника позивача, належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч. 6 ст. 121 КУпАП відповідачами не надано.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31 серпня 2021 року дана позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача.

Відповідачі інспектор взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маньківський О.І. та Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача та заперечення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов слід задовольнити зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 №487351 від 06.08.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та застосоване до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (арк. спр. 6).

ОСОБА_1 не погоджуючись із означеним рішенням поліцейського, вважає себе невинуватим, а оскаржену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Виходячи із змісту оскарженої постанови, особою, яка її винесла, було встановлено що, ОСОБА_1 06.08.2021 року приблизно о 23 годин 35 хвилин на автодорозі М-07 (Київ-Ковель-Ягодин) 147 км. Керував т/з Volvo номерний знак НОМЕР_2 в темну пору доби, у якого не був освітлений державний номерний знак, що не давало змоги визначити чітко символи д.н.з., чим порушив пункт 2.9В ПДР України

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь- які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно п. 2.9. «в» водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

В обґрунтування незгоди з оскаржуваною постановою позивач посилається на те, що конструктивною функцією автомобіля закладено, що у випадку виходу з ладу однієї з ламп зовнішнього освітлення на панелі приладів висвітлюється попередження про несправності. Однак, в даному випадку на панелі приладів не було повідомлення про несправність приладів.

Поряд з цим, суд погоджується з твердженнями представника позивач з приводу того, що поліцейський під час розгляду справи порушив приписи Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справі №1026 від 18 грудня 2018 року, яка передбачає, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення. Поряд з цим, як убачається з відеозапису, такий вівся з 23:28:41 по 23:29:22, що свідчить проте, що такий запис вівся не безперервно.

Оцінюючи доводи представника позивача, як підставу для скасування оскарженої постанови, про недопустимості доказів, а саме відеозапису на якому зафіксовано правопорушення, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах про адміністративні правопорушення визначені в Розділі IV КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідач надав компакт-диск з відеозаписами, здійсненими портативним нагрудним відеореєстратором під час оформлення відповідачем оскаржуваної постанови.

Так, на відеозаписі з портативного нагрудного відеореєстратора відповідача зафіксовано, що дійсно 06.08.2021 року о 23 год 28 хв. керував автомобілем у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 17 липня 2019 у справі №295/3099/17 та від 13 лютого 2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозаписи, подані відповідачем на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху, суд погоджується з представником позивача про те, що подані відповідачем докази не відповідають критеріям належності та допустимості, тому не можуть бути прийняті судом.

Інші докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачі не надали, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови від 06.08.2021 року серії ДП18 №487351 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

На підставі вищенаведеного суд відхиляє аргументи наведені представником відповідача у відзиві на позовну заяву щодо відсутності підстав щодо задоволення позову ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, підставою для стягнення з суб`єкта владних повноважень судового збору є задоволення позовних вимог сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, та наявність документального підтвердження сплати нею судового збору у відповідному розмірі.

Така позиція суду повністю співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 липня 2020 по справі №524/6159/16-а.

Згідно даних квитанції №65 від 20 серпня 2021 року позивачем при зверненні до суду з вищевказаним позовом на рахунок Нетішинського міського суду Хмельницької області було сплачено судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. (а.с. 1).

Отже, враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 454,00 грн, відповідно до ст. 139 КАС України мають бути покладені на відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області Департамент патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, 96)

Керуючись ст. ст. 9, 10, 77, 90, 139, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маньківського Олександра Ігоровичв, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №487351 від 06 серпня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (10031 м. Житомир, вул. Покровська, 96), на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 10031 м. Житомир, вул. Покровська, 96);

Інспектор взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Маньківського Олександра Ігорович, місцезнаходження: 10031 м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2021 року.

Суддя: Р.М. Стасюк