Справа № 360/1222/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 листопада 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/1222/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Шкардун Маргарити Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання судового рішення по адміністративній справі № 360/1222/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з виплати пенсії за віком,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2021 до Луганського окружного адміністративного суду від представника позивача Шкардун Маргарити Володимирівни до суду надійшла заява про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України, яка обґрунтована тим, що на цей час рішення суду у даній справі відповідачем не виконано. Тому заявник просить зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення від 30.04.2020.

Ухвалою суду від 05.05.2021 заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в справі № 360/1222/20 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надати суду протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення ухвали про призначення заяви до розгляду пояснення та докази в їх обґрунтування, що свідчать про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2020.

24.05.2021 від відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі - суд може лише під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

При цьому приписами ст. 382 КАС України не передбачено право позивача на звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю з виконання рішення, зазначене повноваження є правом суду та вирішується на його розсуд.

Ухвалою суду від 26.05.2021 заяву ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 360/1222/20 задоволено, застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 360/1222/20 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 360/1222/20 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання ухвали суду від 26.05.2021 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надало звіт про виконання рішення суду від 02.06.2021 № 2600-0903-7/89927, в якому зазначило таке.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 360/1222/20 за позовом ОСОБА_1 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві в добровільному порядку. Нараховано борг на виконання рішення суду по справі за період з 01.11.2019 по 31.12.2019 в загальній сумі 13712,68 грн. Виконання рішення суду в частині негайного виконання (виплати в межах одного місяця) було здійснено в червні 2020 року, виплачена пенсія за листопад 2019 року в сумі 6856,34 грн.

Заборгованість за грудень 2019 року в сумі 6856,34 грн обліковується згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637, в якій зазначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки відповідач не належить до категорії розпорядників бюджетних коштів, а тільки є їх одержувачем.

Таким чином, зазначає відповідач, рішення суду від 30.04.2020 у справі № 360/1222/20 було виконано в повному обсязі та в межах компетенції Управління. Тому просить прийняти звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 360/1222/20 (арк. спр. 136-138).

Ухвалою суду від 17.06.2021 встановлено новий строк подання звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 360/1222/20.

19.07.2021 від відповідача до суду надійшов звіт про виконання рішення суду, в якому зазначено таке.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 360/1222/20 за позовом ОСОБА_1 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві в добровільному порядку. Нараховано борг на виконання рішення суду по справі за період з 01.11.2019 по 31.12.2019 в загальній сумі 13712,68 грн. Виконання рішення суду в частині негайного виконання (виплати в межах одного місяця) було здійснено в червні 2020 року, виплачена пенсія за листопад 2019 року в сумі 6856,34 грн.

Заборгованість за грудень 2019 року в сумі 6856,34 грн обліковується згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637, в якій зазначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 126 бюджет Пенсійного фонду України на 2021 рік виплат за минулий час внутрішньо переміщеним особам не передбачає.

Питання виплати коштів за минулий період буде вирішуватися після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку.

Невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки відповідач не належить до категорії розпорядників бюджетних коштів, а тільки є їх одержувачем.

Таким чином, зазначає відповідач, рішення суду у справі № 360/1222/20 було виконано в повному обсязі та в межах компетенції управління (арк. спр. 147-149).

Ухвалою суду від 19.07.2021 призначено до розгляду на 02.08.2021 питання про накладення штрафу за невиконання судового рішення.

У зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання вирішення питання про накладення штрафу було відкладено на 19.08.2021.

Ухвалою суду від 19.08.2021 встановлено новий строк подання звіту про виконання судового рішення в адміністративний справі № 360/1222/20. При цьому в ухвалі суду зазначено, що накладення штрафу на керівника відповідача на сьогодні є передчасним.

27.09.2021 від відповідача до суду надійшов звіт про виконання судового рішення, в якому відповідач посилався на ті ж обставини, що було зазначено в попередньому звіті.

Ухвалою суду від 01.10.2021 встановлено новий строк подання звіту про виконання судового рішення в адміністративний справі № 360/1222/20.

01.11.2021 від відповідача до суду надійшов звіт про виконання судового рішення, де відповідач, крім обставин щодо фактичного виконання рішення, на які він посилався в раніше наданих звітах, також зазначив, що Пенсійним фондом України 23.07.2021 направлено для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України доопрацьований проект постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку виплати пенсій (довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території» та матеріали до нього. Також посилається, що Головним управлінням 11.10.2021 було направлено лист до Пенсійного фонду України вих. № 2600-0502-5/164818 щодо надання дозволу на виплату ОСОБА_1 пенсії за грудень 2019 року в сумі 6856,34 грн. Таким чином, відповідач вважає, що рішення суду у справі № 320/1222/20 було виконано в межах компетенції Головного управління.

Ухвалою суду від 08.11.2021 встановлено новий строк подання звіту про виконання судового рішення в адміністративний справі № 360/1222/20.

12.10.2021 від представника позивача до суду надійшла заява про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України України в м. Києві за невиконання та неподання у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (арк. спр. 185-189).

Ухвалою суду від 08.11.2021 вказану заяву про накладення штрафу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час і місце його проведення повідомлялися належним чином.

Розглянувши заяву представника позивача про накладення штрафу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві звіт про виконання рішення суду від 30.04.2020 по справі № 360/1222/20 не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі, оскільки повної виплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 здійснено не було.

Водночас стосовно наявності правових підстав для накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за невиконання рішення суду від 30.04.2020 суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Так, повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм у спірних правовідносинах, передбачені статтею 23 Бюджетного кодексу України, в частині першій якої зазначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Крім того, приписами пунктів 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України встановлено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України та здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Також зі змісту постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2021 рік» від 17.02.2021 № 126 вбачається, що останнім на 2021 за окремою бюджетною програмою передбачено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється управлінням Пенсійного фонду виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством, зокрема, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження. Інших фінансових можливостей крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Як установлено судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві нараховано борг на виконання рішення суду по справі за період з 01.11.2019 по 31.12.2019 в загальній сумі 13712,68 грн. Виконання рішення суду в частині негайного виконання (виплати в межах одного місяця) було здійснено в червні 2020 року, виплачена пенсія за листопад 2019 року в сумі 6856,34 грн. Сума перерахованих, але не виплачених позивачу коштів за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 становить 6856,34 грн. 11.10.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві направлено листа до Пенсійного фонду України вих. № 2600-0502-5/164818 щодо надання дозволу на виплату ОСОБА_1 пенсії за грудень 2019 року в сумі 6856,34 грн. В обґрунтування неможливості виплати вказаної суми пенсійний орган посилається на ненадходження з Пенсійного фонду України до відповідача коштів, призначених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

При цьому, слід зазначити, що виділення коштів із бюджету Пенсійного фонду України на фінансування вказаних платежів не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, що дає підстави для висновку про відсутність в діях керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ознак вини та умислу.

Фактична невиплата нарахованих 6856,34 грн зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України, зокрема, в ухвалі від 19 травня 2015 року № 21-1044а15 та в постанові від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а, та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18.

При цьому, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Враховуючи часткове виконання рішення суду, відсутність доказів умисного невиконання рішення суду з боку відповідача в особі керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вжиття останнім конкретних заходів з метою виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 360/1222/20, станом на дату розгляду відповідної заяви відсутні підстави для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що зумовлює відмову у задоволенні заяви Шкардун М.В. в інтересах ОСОБА_1 про накладення штрафу.

Аналогічні висновки та правову позицію щодо накладення штрафу на керівника пенсійного органу в порядку частини другої статті 382 КАС України викладено у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 по справі № 560/523/19, яка в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом першої інстанції.

Керуючись статтями 246, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Шкардун Маргарити Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про виконання судового рішення по адміністративній справі № 360/1222/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з виплати пенсії за віком відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун