Справа № 640/31762/21
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 листопада 2021 року м. Київ № 640/31762/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Каракашьян С.К., ознайомившись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних»
доГоловного управління Державної казначейської служби України у м. Києві
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просить суд:

« 1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Визнати наявність запису на обліку Державної Казначейської служби України в особі Головного управління Державної Казначейської служби України у місті Києві щодо визначення цільового призначення бюджетної позички «у зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами» і кодів бюджетної кваліфікації заборгованості за бюджетною позичкою - 00264900 та нарахованої пені- 24060300 такими, що не відповідають дійсності, є незаконними та порушують: а) право Позивача на захист власних прав та інтересів в судових інстанціях у відповідності до Договору; б) публічний порядок.

3. Визнати протиправними та скасувати акти індивідуальної дії у вигляді неналежних Повідомлень Головного управління Державної Казначейської служби України у м. Києві, які систематично направляються на адресу Позивача і в яких міститься незаконна вимога з визначенням неналежного цільового призначення повернення бюджетної позички «у зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами» та в частині визначення неналежних кодів бюджетної класифікації.

4. Визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення будь-яких дій, які вчинятимуться самим Відповідачем безпосередньо або уповноваженими особами від імені Відповідача, або на підставі будь-яких документів/ актів індивідуальної дії, в яких використовуються чи здійснюються посилання на незаконні записи у обліку Державної Казначейської служби України, у тому числі Головного управління Державної Казначейської служби України у місті Києві, про які йде мова у п.2 прохальної частини даної позовної заяви та акти індивідуальної дії у вигляді неналежних Повідомлень , про які йде мова у п. З прохальної частини».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 04.11.1994 р. між ТОВ «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» та Міністерством фінансів України на підставі Розпорядження КМУ від 01.11.1994 р. було укладено Договір про надання бюджетної позички № 66, предмет якого визначав надання Центру художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» бюджетної позички для виконання проектних робіт по будівництву Центру художньої гімнастики ( Копія договору додається). Зазначений Договір був укладений внаслідок отримання Центром художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» права постійного користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів , 13-а.

Згідно системних повідомлень Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, вимагається від Позивача повернути бюджетну позичку із зазначенням цільового призначення як такої, що начеб-то була надана «у зв`язку із значними фінансовими труднощами», всупереч дійсному цільовому призначенню бюджетної позички, зазначеному у Договорі від 01.11.1994 р. № 66,а саме, для проектних робіт по будівництву Центру художньої гімнастики .

Позивач зазначає, невідповідність визначення ГУ ДКС України у м. Києві функціонального призначення бюджетної позички положенням договору від 04.11.1994 № 66 вказує на ознаки дій, спрямованих на позбавлення контролюючих органів, інших уповноважених та третіх осіб відомостей щодо існування Договору №66, який свідчить про наявність саме договірних відносин між сторонами з урахуванням всіх фактів та обставин, що мають відношення до створення об`єкту стратегічного значення- Центру підготовки спортсменів олімпійського та паралімпіського резерву - Центру художньої гімнастики за адресою м. Київ, бульв. Дружби Народів, 13-А.

Одночасно з неправильним визначенням ГУ ДКС України у м. Києві цільового призначення бюджетної позички, Відповідачем здійснюється неправильне визначення кодів бюджетної класифікації, згідно з якими відбувається облік бюджетних надходжень.

Отже, за посиланнями позивача, вбачається порушення законодавчих вимог щодо правильності ведення обліку Державною Казначейською Службою в особі ГУ Державної Казначейської служби України у м. Києві, в частині існування незаконного запису про цільове призначення наданої бюджетної позички «у зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами» та складання актів індивідуальної дії у вигляді неналежних повідомлень, які мають всі ознаки дій, спрямованих на позбавлення контролюючих органів та уповноважених осіб, які на даний час займають відповідальні посади, відомостей щодо невиконання певними посадовими особами необхідних дій по отриманню Міністерством фінансів України компенсаційного активу у вигляді прав на земельну ділянку за адресою м. Київ, бульвар Дружби Народів, 13-А, у Печерському районі міста Києва.

Проте, порушені позивачем питання не відноситься до сфери публічно-правових відносин. Навпаки, підлягають з`ясуванню обставини, які пов`язані з організаційними та майновими відносинами, що виникли з умов укладеного договору.

Отже, відповідач в спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій, оскільки в основі цього спору лежить питання, що є похідними від умов договору, отже, спірні правовідносини не є публічно-правовими, а тому такий спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, за суб`єктним складом сторін та характером спірних відносин ця справа підлягає розгляду в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

3. Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до частин четвертої - п`ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.К. Каракашьян