Справа № 380/17200/21
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 згідно якої просить суд:

- стягнути з ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь державного бюджету 2550, 00 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гри. 00 кой.) згідно рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 31.05.2021 року № 0158.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у передбачений законом строк не сплатив штраф, рішення про накладення штрафу не оскаржив. Вказане є підставою для стягнення з відповідача на користь державного бюджету 2550,00 грн.

Ухвалою суду від 18.10.2021 судом відкрито спрощене позовне провадження та розгляд справи вирішено проводити без повідомлення (виклику) осіб.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, при цьому додатково пояснивши, що постанова про накладення штрафу є незаконною і стягнення штрафу слід накладати на орендодавця, а не на відповідача, як орендаря приміщення.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів справи, Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради на адресу відповідача скеровано вимогу від 16.12.2020 року № 23/Р-18-2638 про усунення порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами, рекламоносій на фасаді тимчасової споруди, на АДРЕСА_2 .

На адресу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області надійшло подання Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 08.02.2021 року № 23/Р-18-279 про порушення відповідачем Закону України «Про рекламу».

05.04.2021 року провідним спеціалістом відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області складено протокол № 0129 про порушення законодавства про рекламу відповідачем, зокрема ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу».

В подальшому Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області на адресу відповідача скеровано вимогу у відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» від 05.04.2021 року № 07_4-12/2123 про надання належним чином завірених копій документів, що мають відношення до справи та письмових пояснення по факту вчинення порушення законодавства про рекламу.

На вказану вимогу, відповідач жодним чином не відреагував, інформацію про вартість розміщеної реклами, розповсюдженої з порушення вимог рекламного законодавства, в супереч вимог ст.ст. 26, 27 Закону України «Про рекламу» Головному управлінню Держпродспоживслужби у Львівській області не надав, на розгляд справи не з`явився.

04.05.2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області прийнято рішення № 0163 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо відповідача.

За порушення ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: за порушення встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами, рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 31.05.2021 року № 0158 на відповідача накладено штраф у розмірі 2550.00 грн.

Листом Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 03.06.2021 року № 07 4-12/3566 вказане рішення надіслано на адресу ФОП ОСОБА_1 та отримано останнім 11.06.2021. що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 973.

Проте, станом на день звернення до суду із даним позовом відповідач в добровільному порядку штрафні санкції не сплатив.

У зв`язку із наявністю у відповідача заборгованості в загальній сумі 2550,00 грн., яка не сплачена в добровільному порядку, позивач звернувся до суду щодо стягнення такої в примусовому порядку.

Надаючи правову оцінку спіним правовідносинам, що склались між сторонами суд виходить з наступного.

Відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України регулює Закон України «Про рекламу».

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про рекламу» на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

- вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

- надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

- приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

- приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Норми зазначеної статті не поширюються на порушення, зазначені у статті 24-1 вказаного Закону.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні:

замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами;

у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом;

у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту;

у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі Порядок № 693).

Вказаний Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку № 693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення.

Протокол розглядається у місячний строк.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

У пункті 11 Порядку № 693 встановлено, що за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Відповідно до абзацу першого пункту 12 Порядку №693 справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

Згідно з пунктом 18 Порядку №693 за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Відповідно до одинадцятої статті 27 Закону України «Про рекламу» рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Суд зауважує, що відповідач не надав доказів оскарження прийнятих позивачем рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Станом на час розгляду вказаної справи в суді рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 31.05.2021 №0158 є чинним та не скасоване.

У пункті 20 Порядку № 693 встановлено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що відповідач не надав доказів добровільної сплати суми штрафу згідно з рішеннями про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що існують достатні правові підстави для стягнення з відповідача на користь державного бюджету 2550,00грн згідно з рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 31.05.2021 року № 0158.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області (вул. Д. Вітовського, 18, м. Львів, 79011, ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету 2550, 00 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень) згідно з рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 31.05.2021 року № 0158.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський