Справа № 200/8501/21
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 р. Справа№200/8501/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., за участі:

секретаря судового засідання - Гуменної В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій незаконними, скасування рішення від 28.04.2021 та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій незаконними, скасування рішення від 28.04.2021 та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області всупереч чинному законодавству винесено рішення, яким йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах. Так, ОСОБА_1 зазначає, що під час розгляду його заяви пенсійним органом невірно визначено, що його страховий стаж складає 23 роки 10 місяців 17 днів, замість вірного 29 років 5 місяців 23 дні. Крім того, під час обрахунку його стажу, необхідного для призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області не взято до уваги роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, яким перебачено зарахування стажу у кратному розмірі. Також позивач вказує на бездіяльність Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо розгляду його звернення про призначення пенсії.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 просить суд:

визнати незаконними дії Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині бездіяльності щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28.04.2021 в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1;

зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

Крім того, відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком врахувати періоди роботи з 30.12.1996 по 23.04.2021, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 та постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 81 «Про заходи щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення"».

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надано відзив на позовну заяву. Так, в обґрунтування незгоди з позовними вимогами ОСОБА_1 відповідач зазначає, що відповідно до змін, що були внесені до чинного законодавства, після реєстрації заяви про призначення пенсії та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Саме у зв`язку із зазначеним принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області і було розглянуто заяву позивача про призначення пенсії. Проте, 28.04.2021 відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 06, оскільки право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у ОСОБА_1 виникне 30.12.2027, тобто після досягнення ним 50-річного віку.

З огляду на вищевикладене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду також надано відзив на позовну заяву. Так, 23.04.2021 ОСОБА_1 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся з заявою про призначення пенсії. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви ОСОБА_1 здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Отже, на переконання представника пенсійного органу, з урахуванням наведеного, будь-яка бездіяльність Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в даному випадку відсутня, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

12 липня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвалою від 02.09.2021 суд задовольнив клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про заміну відповідача у справі № 200/8501/21. Замінив первинного відповідача у справі № 200/8501/21 - Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Ухвалою від 10.09.2021 суд витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повний розрахунок пільгового стажу ОСОБА_1 та у позивача пояснення з приводу того, які саме періоди його роботи, на його думку, протиправно не враховані або враховано у неналежному розмірі пенсійним органом. Розгляд адміністративної справи суд визначив проводити за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 10-30 год. 05.10.2021. Продовжив строк підготовчого провадження по адміністративній справі, - на тридцять днів з ініціативи суду.

На підготовчому засіданні 05.10.2021 суд виніс ухвалу, якою прийняв до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій незаконними, скасування рішення від 28.04.2021 та зобов`язання вчинити певні дії. Закрив підготовче провадження по адміністративній справі. Призначив судовий розгляд по суті на 14 годину 30 хвилин 02 листопада 2021 року.

На судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта серії НОМЕР_2 та копія картки платника податків від 28.01.1999 (а.с.31-33).

З записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 30.12.1996 судом встановлено, що у періоди:

з 30.12.1996 по 13.03.1997 ОСОБА_1 працював на посаді учня гірника з повним робочим днем у шахті;

з 13.03.1997 по 26.03.1999 гірник підземний;

з 26.03.1999 по 21.05.1999 учнем прохідника підземного;

з 21.05.1999 по 07.01.2002 прохідником підземним;

з 08.01.2002 по 10.02.2003 прохідником підземним;

з 26.02.2003 по 01.06.2015 прохідником підземним;

з 21.06.2017 по 22.08.2018 прохідником підземним;

з 03.09.2018 по 25.01.2021 прохідником підземним;

з 26.01.2021 позивач працює прохідником підземним (а.с. 6-10).

23 квітня 2021 року позивач звернувся через вебпортал до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.

Вказана заява була розглянута відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності.

За результатом розгляду заяви позивача було винесено рішення від 28.04.2021 № 06, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії, оскільки право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 у ОСОБА_1 виникне 30.12.2027, тобто після досягнення ним 50-річного віку. Крім того, вказаним рішенням визначено, що страховий стаж позивача складає 23 роки 10 місяців 17 днів (а.с.5).

Вважаючи протиправною відмову у призначені пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788), відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017 було доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Отже, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» - з 11.10.2017 року.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз вищезазначених положень свідчить, що право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 , підтверджується, що позивач у періоди: з 30.12.1996 по 13.03.1997; з 13.03.1997 по 26.03.1999; з 26.03.1999 по 21.05.1999; з 21.05.1999 по 07.01.2002; з 08.01.2002 по 10.02.2003; з 26.02.2003 по 01.06.2015; з 21.06.2017 по 22.08.2018; з 03.09.2018 по 25.01.2021, а також з 26.01.2021 по теперішній час позивач виконував гірничі роботи за професією прохідник підземний та гірник, що передбачено Списком 1 (підстава: постанова КМ СРСР № 10, постанова КМУ № 162, постанова КМУ № 36, постанова КМУ № 461).

Разом з тим, як вбачається з розрахунку стажу ОСОБА_1 періоди роботи 30.12.1996 по 31.01.2002, з 01.01.2010 по 31.01.2010, а також з 01.06.2014 по 31.07.2014 та з 01.10.2014 по 31.10.2014 не враховані позивачу за Списком № 1. Крім того, період з 01.11.2014 по 01.06.2015 не враховано ані до страхового, ані до пільгового стажу позивача (а.с.66).

Таким чином, з огляду на підтвердження пільгового характеру роботи позивача у вищевказані періоди даними трудової книжки, суд вважає протиправною відмову пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу позивача періоди з 30.12.1996 по 31.01.2002, з 01.01.2010 по 31.01.2010, а також з 01.06.2014 по 31.07.2017 та з 01.10.2014 по 31.10.2014, а також з 01.11.2014 по 01.06.2015 до страхового та пільгового стажів.

Суд також акцентує увагу, що у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії не зазначено жодного обрубування підстав для незарахування вказаних періодів.

Суд звертає увагу пенсійного органу, що статтею 44 Закону № 1058 встановлено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, пенсійний орган, при розгляді документів позивача, не був позбавлений можливості витребувати у підприємства або у позивача довідку про заробітну плату у спірний період.

Між тим, відповідач цих відомостей не перевірив та прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії, яке не відповідає вимогам законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду поданих документів.

Враховуючи той факт, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ґрунтується саме на невірному визначенні страхового та пільгового стажу суд вважає його таким, що підлягає скасуванню. Крім того, враховуючи приписи статтей 9 та 245 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати спірне рішення протиправним.

Зважаючи на той факт, що заява позивача була розглянута саме Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, суд вважає за необхідне зобов`язати останнього повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 23.04.2021 із урахуванням висновків суду.

Щодо територіального підрозділу, який мав розглядати заяву позивача про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Так, у п.4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначено: … Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу .

Саме на підставі вказаних положень, автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви ОСОБА_1 здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження протиправності автоматичного розподілу його заяви.

З огляду на наведене, суд не вбачає бездіяльності Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) в частині не здійснення розгляду заяви ОСОБА_1 , адже обов`язок щодо розгляду заяви про призначення пенсії та винесення відповідного рішення було покладено на іншого суб`єкта владних повноважень.

Отже, вимоги позивача в частині визнати незаконними дії Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області в частині бездіяльності щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах не підлягають задоволенню.

Щодо застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок нарахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.

Між тим, зміст положень статті 14 та частини шостої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 18 липня 2019 року справа № 826/2426/16 листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні були довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого статтями 14 та частиною шостою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 викладено Верховним Судом в постанові від 08 липня 2021 року у справі №212/1743/17-а.

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 не є нормативно-правовими актами і не можуть підміняти і доповнювати положення статті 114 Закону України № 1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, суд вважає, що відповідач правомірно не прийняв до уваги зазначене роз`яснення при розрахунку пільгового стажу позивача.

Отже, на переконання суду, розрахунок стажу роботи позивача необхідно здійснювати без врахування вимог роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, а тому вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви ОСОБА_1 врахувати періоди з 30.1.21996 по 23.04.2021, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 та постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 81 « Про заходи щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення"» є такими, що не підлягають задоволенню.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торіха проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій незаконними, скасування рішення від 28.04.2021 та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн, відповідно до квитанції № 6 від 06.07.2021.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області суми судового збору у розмірі 454, 00 грн, адже саме вказаним органом було відмовлено у призначенні пенсії позивачу.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, юридична адреса: 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1) про визнання дій незаконними, скасування рішення від 28.04.2021 та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області «Про відмову у призначенні пенсії» від 28.04.2021 № 06, яке винесено відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.04.2021 з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454, 00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

В решті заявлених вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 12.11.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Голуб