Справа № 200/4198/21
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2021 р. Справа№200/4198/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Скрипник К.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області (, адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Леніна, буд. 30) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Слов`янський МВ (з обслуговування м.Слов`янськ та Слов`янського району) ГУ МВС України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ЄРДПОУ 40109058, адреса: 87517, Україна, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, буд. 86) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 24 867 (двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят сім) грн 00 коп.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ЄРДПОУ 40109058, адреса: 87517, Україна, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, буд. 86) на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 24 867 (двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят сім) грн 00 коп.;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ЄРДПОУ 40109058, адреса: 87517, Україна, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, буд. 86) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 коштів за весь час затримки розрахунку одноразової грошової допомоги починаючи з 21 червня 2018 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ЄРДПОУ 40109058, адреса: 87517, Україна, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, буд. 86) на користь ОСОБА_1 кошти за весь час затримки розрахунку одноразової грошової допомоги, починаючи з 21 червня 2018 року у розмірі 172 469 (сто сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн 61 коп.;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ЄРДПОУ 40109058, адреса: 87517, Україна, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, буд. 86) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням починаючи з 21 червня 2018 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ЄРДПОУ 40109058, адреса: 87517, Україна, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, буд. 86) на користь ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням починаючи з 21 червня 2018 року у розмірі 1440 (тисяча чотириста сорок) грн;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області (ЄРДПОУ 40109058, адреса: 87517, Україна, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нахімова, буд. 86) подати до суду звіт про виконання судового рішення в місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що будучи звільненим з Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області, відповідачем йому не було здійснено встановлених законодавством виплат, зокрема, щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням та одноразову грошову допомогу при звільненні, які він мав отримати при звільненні. Оскільки у день звільнення відповідач не провів з позивачем повний розрахунок, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.06.2018 в розмірі 172 469,61 грн.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що одноразова грошова допомога у розмірі 24867,00 грн передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992, а саме: особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ які звільняються зі служби у зв`язку із скороченням штатів, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Після звільнення позивача у 2015 році Слов`янським MB була виплачена позивачу вихідна допомога при звільненні за 12 років вислуги у розмірі 7165,87, після звільнення 20.06.2018 позивача йому було нараховано та виплачено вихідну допомогу при звільненні (за 2 роки) вислуги у розмірі 1194,52 грн. Вважає, що посилання позивача на Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» помилковим, оскільки вказаний закон не розповсюджується на працівників міліції. Зазначає, що умовою для виплати річної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням є те, що позивач не повинен перебувати на обліку у державній службі зайнятості. Вказана допомога не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки довідки про те, що позивач не перебуває на обліку у державній службі зайнятості на адресу Слов`янського MB не надходило. Вважає, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не підлягають задоволенню, з огляду на те, що така відповідальність передбачена нормами КЗпП України. Водночас ст.18 Закону України «Про міліцію» встановлено, що порядок проходження служби в ОВС регламентується спеціальним законодавством, а саме - Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, яким не передбачено проведення таких виплат. Також зазначає, що при стягненні середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні судом має бути враховано суму заборгованості, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком позивача, а також те, що відповідач є органом державної влади, який знаходиться у стані припинення та не фінансується. Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 вже стягнуто зі Слов`янського MB на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3000,00 грн (справа 200/4644/20-а).

Ухвалою суду від 14.05.2021 прийнято до розгляду позовну заяву. Розгляд адміністративної справи №200/4198/21 визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 02.06.2021 розгляд адміністративної справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Запропоновано позивачу надати згоду чи незгоду з приводу залучення відповідачів по справі, а саме Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та Слов`янський MB (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 06.07.2021.

Ухвалою суду від 06.07.2021 замінено неналежного відповідача - Головне управління Національної поліції в Донецькій області на належного - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Італійська, буд.32, код 08592158) у справі №200/4198/21.

Ухвалою суду від 03.08.2021 замінено неналежного відповідача - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області - Слов`янський MB (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області (ЄРДПОУ 08671604) у справі №200/4198/21. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 21.09.2021.

Ухвалою суду від 21.09.2021 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 19.10.2021.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2019, які набрали законної сили, у справі №200/7070/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області, Слов`янського міського відділу (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУ МВС України в Донецькій області про зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату з 22.03.2018 по 20.06.2018; визнання протиправними дій управління щодо відмови нарахувати при звільненні всі дні невикористаних відпусток за 2015-2018 роки та зобов`язання нарахувати їх; зобов`язання відділу нарахувати та виплати при звільнені компенсацію за невикористані щорічні відпустки за 2015-2018 роки та допомогу на оздоровлення за 2015-2018 роки встановлено наступне.

В період з 15.08.2003 року по 06.11.2015 року працював в органах внутрішніх справ.

06.11.2015 року згідно наказу № 385 о/с ГУ МВС України в Донецькій області позивача звільнено з ОВС відповідно до п. 64 "г".

На підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №805/861/18-а наказом від 11.04.2018 №7 о/с лк ГУ МВС України в Донецькій області пункт наказу №385 о/с від 06.11.2015 ГУ МВС України в Донецькій області скасовано в частині звільнення та поновлено з 07.11.2015: капітана міліції ОСОБА_1 на посаді начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янська та Слов`янського району).

20.06.2018 наказом ГУ МВС України в Донецькій області № 15 о/с лк капітана міліції ОСОБА_1 - начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) з 20 червня 2018 року. Вказано вважати вислугу років на 20 червня 2018 року у календарному обчисленні - 14 років 10 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні - 16 років 10 місяців, 22 дня, для виплати грошової допомоги - 2 роки 7 місяців 14 днів. Компенсація за невикористану відпустку не нараховувалась.

За період з 22.03.2018 по 20.06.2018 позивачу нараховано 3 624,58 грн. грошового забезпечення (з яких за попередні два місяці перед звільненням (квітень, травень 2018 року) по 1212,50 грн., тобто загалом - 2425 грн.)

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №200/7070/19-а зобов`язано Слов`янський МВ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 22.03.2018 по 20.06.2018 із застосовуванням розміру мінімальної заробітної плати на 2018 рік - 3723 грн. (з урахуванням раніше виплачених сум) і компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2018 рік із розрахунку 16 діб. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2019 у справі №200/7070/19-а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 у справі №200/7070/19-а скасовано в частині зобов`язання Слов`янського МВ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2018 рік із розрахунку 16 діб та відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату компенсації за невикористані щорічні відпустки за 2016 та 2017 роки. В цій частині прийнято постанову, якою зобов`язано Слов`янський МВ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані щорічні відпустки за 2016-2017 роки. У задоволенні позовних вимог про зобов`язання Слов`янського МВ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2018 рік із розрахунку 16 діб відмовлено. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 залишено без змін.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі №200/4644/20-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області про стягнення коштів задоволено частково. Стягнуто зі Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.06.2018 по 15.04.2020 включно у сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2021 у справі №200/4644/20-а апеляційну скаргу адвоката Овчаренка Олега Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 у справі №200/4644/20-а залишено без змін.

Відповідно до довідки Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області від 02.06.2021 №8298/205/05-2021 ОСОБА_1 при звільненні була виплачена одноразова грошова допомогу при звільненні:

2015 рік із розрахунку:

посадовий оклад - 850 грн + оклад за спеціальне звання - 120,00 грн + надбавка за вислугу років (25%) - 242,50 грн = 1212,50 грн * 12 рік * 50% = 7275,00 грн. Після відрахування податків та зборів виплачено 7165,87 грн платіжне доручення №40 від 1 1.04.2016.

2018 рік із розрахунку:

посадовий оклад - 850 грн + оклад за спеціальне звання - 120,00 грн + надбавка за вислугу років (25%) - 242,50 грн = 1212,50 грн * 2рік * 50% = 1215,50 грн. Після відрахування податків та зборів 1194,52 виплачено платіжне доручення №15 від 06.05.2019 (а.с.141).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.03.2018 у справі №805/861/18-а наказом від 11.04.2018 №7 о/с лк ГУ МВС України в Донецькій області пункт наказу №385 о/с від 06.11.2015 ГУ МВС України в Донецькій області скасовано в частині звільнення та поновлено з 07.11.2015 капітана міліції ОСОБА_1 на посаді начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого відділу Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янська та Слов`янського району).

Після звільнення позивача у 2015 році Слов`янським MB була виплачена позивачу вихідна допомога при звільненні за 12 років вислуги у розмірі 7165,87, після звільнення 20.06.2018 позивача йому була нарахована та виплачена вихідна допомога при звільненні (за 2 роки) вислуги у розмірі 1194,52 грн.

Ключовим питання у розгляді цієї справи є право особи на зарахування періоду попередньої служби, з якої особа була звільнена та після звільнення була поновлена на посаді, при звільненні та виплаті вихідної допомоги (одноразової грошової допомоги при звільненні) на зарахування для обчислення вихідної допомоги періоду на попередній службі.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнення з військової служби та деяких інших осіб», у разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Крім того, відповідно до пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року №393 (далі - Постанова № 393). грошова допомога військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, визначається у наступному порядку, особам:

- які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що виплата одноразової грошової допомоги у даному випадку не повязана з набуттям права на пенсію.

Як вбачається з доказів наявних у матеріалах справи, на день звільнення позивача його вислуга років становила 14 років.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем під час проведення розрахунку з позивачем при звільненні, протиправно не враховано попереднього періоду служби, не нараховано та не проведено виплату вихідної допомоги при звільненні (одноразової грошової допомоги при звільненні) з урахуванням попереднього періоду служби.

Таким чином суд вирішуючи дане питання по суті виходить із принципу пріоритетності спеціального законодавства над трудовим в частині щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

При цьому суд бере до уваги правову позицію висловлену Верховним Судом від 18 квітня 2018 року у справі №804/16182/15 про те що, виходячи з приписів статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» одноразова грошова допомога підлягає розрахунку в розмірі 50 відсотків саме місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

В позовній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 24 867,00 грн. та стягнути з відповідача одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 24 867 грн. Нарахування грошової допомоги є виключною компетенцією відповідача. Тому суд не може перебирати на себе повноваження органів Національної поліції та втручатись в їх дискреційні повноваження. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому суд вважає доцільним для захисту прав позивача вищезазначені позовні вимоги задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні із розрахунку чотирнадцяти років вислуги позивача, з урахуванням раніше виплачених сум та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні із розрахунку чотирнадцяти років вислуги позивача, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 коштів за весь час затримки розрахунку одноразової грошової допомоги починаючи з 21 червня 2018 року та про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 коштів за весь час затримки розрахунку одноразової грошової допомоги, починаючи з 21 червня 2018 року у розмірі 172 469 (сто сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн 61 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені устатті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За змістом ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Можливість задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні перебуває у залежності від проведення фактичного розрахунку суми недоплати. Не встановивши конкретну дату повного розрахунку, суд позбавлений можливості достеменно встановити період затримки, не встановивши суми недоплати з дотриманням принципу пропорційності вказаного розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відтак, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як розмір невиплачених працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку та сума недоплати.

Необхідність застосування такого підходу при визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №821/1083/17, постановах Верховного Суду від 30.11.2020 в справі №480/3105/19, від 20.01.2021 у справі №200/4185/20-а, від 04.09.2020 у справі №260/348/19, від 12.08.2020 у справі №400/3365/19.

Також, зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.04.2021 у справі №240/6583/20.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із матеріалів справи, на даний момент відповідачем одноразова грошова допомога при звільненні не нарахована у повному обсязі, тобто з позивачем не проведено остаточного фактичного розрахунку при звільненні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що навіть за умови безспірності факту невиплати відповідачем належних позивачеві сум при звільненні, позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є передчасними, та задоволенню не підлягає, оскільки у цій справі визнано протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати відповідної грошової допомоги, а дії щодо нарахування та виплати коштів за весь час затримки розрахунку (донарахованої грошової допомоги) пов`язані з фактом набрання законної сили рішенням у даній справі, а тому наразі у суду відсутні підстави констатувати наявність/відсутність порушеного права в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та сплати грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням суд зазначає.

Відповідно п.11 Постанови КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» особам, звільненим із служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

Щомісячна грошова допомога виплачується тим особам, що під час служби мали право на отримання окладу за військовим (спеціальним) званням.

Річний строк для виплати щомісячної грошової допомоги особам, зазначеним у абзаці першому цього пункту, обчислюється з дня звільнення їх із служби. Допомога виплачується з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні.

Виплата щомісячної грошової допомоги здійснюється Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Міністерством транспорту та зв`язку, Державною податковою адміністрацією, Державною прикордонною службою, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною кримінально-виконавчою службою, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Управлінням державної охорони, Службою судової охорони через уповноважені ними органи.

Особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги:

знову прийняті (призвані) на службу або поновлені на службі (посаді), виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем прийняття (призову) на службу або поновлення на службі (посаді);

були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації;

набули право на пенсію, зокрема від органів соціального захисту населення, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем призначення пенсії. Якщо виплату пенсії припинено відповідно до законодавства протягом одного року після звільнення, виплата допомоги поновлюється з місяця, що настає за місяцем припинення виплати пенсії.

Про прийняття (призов) на службу або поновлення на службі (посаді), реєстрацію в державній службі зайнятості, призначення пенсії особа, якій виплачувалася щомісячна грошова допомога, зобов`язана у тижневий строк повідомити органу, який здійснює її виплату.

Особам, які в період отримання щомісячної грошової допомоги були зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості, виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем реєстрації.

У відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що щомісячна грошова допомога позивачу не виплачувалась у зв`язку з тим, що позивач не надав довідку про те, що не перебуває на обліку у державній службі зайнятості.

Згідно пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року №393 за особами офіцерського складу і особами середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ (крім зазначених в абзаці другому цього пункту), які звільнені зі служби за віком, хворобою, скороченням штату чи за обмеженим станом здоров`я без права на пенсію, поряд із виплатою одноразової грошової допомоги зберігається виплата окладу за військовим чи спеціальним званням протягом одного року з дня звільнення.

Особам офіцерського складу і особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, які працювали перед звільненням зі служби в Радах народних депутатів та їх органах, центральних і місцевих органах державної виконавчої влади і залишилися після звільнення на попередній роботі, а також тим, хто був на військовій службі за призовом або за контрактом до трьох років згідно із Законом України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", - оклад за військове чи спеціальне звання протягом одного року з дня звільнення не виплачується.

Довідкою Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області від 02.06.2021 №8298/205/05-2021 встановлено, що оклад позивача за спеціальне звання складає 120,00 гривень, тому за 12 місяців сума щомісячної грошової допомоги за військовим (спеціальним) званням складає 1440,00 гривень (а.с. 53).

Суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо відсутності даних про перебування ОСОБА_1 на обліку в центі зайнятості, оскільки позивачем надано довідку Слов`янського міського центру зайнятості від 02.02.2021 №1821/03/01-28-21 про те, що ОСОБА_1 в період з 06.11.2015 по теперішній час не перебував на обліку безробітних (а.с. 150).

Відтак, вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням починаючи з 21.06.2018 підлягають задоволенню.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням починаючи у розмірі 1440 грн. Нарахування грошової допомоги є виключною компетенцією відповідача. Тому суд не може перебирати на себе повноваження органів Національної поліції та втручатись в їх дискреційні повноваження. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи, що грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням починаючи з 21 червня 2018 року на день розгляду справи не нарахована, позовні вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням починаючи з 21 червня 2018 року у розмірі 1440 (тисяча чотириста сорок) грн підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням починаючи з 21 червня 2018 року у розмірі 1440 (тисяча чотириста сорок) грн.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29)

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а позов таким що підлягає до часткового задоволення.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контроль за виконанням судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Здійснивши системний аналіз положень КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, а отже наділений правом, а не закріпленим обов`язком, під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

З огляду на не наведення заявником аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, як встановлення судового контролю і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі шляхом подання звіту про виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Зі змісту позовної заяви не вбачається, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть в подальшому очікуваного результату, або, що відповідач буде створювати перешкоди для виконання такого рішення.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.08.2018 у справі №235/7638/16-а.

Заявник не навів жодних обґрунтувань та не надав жодних доказів, які б підтверджували необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, а тому суд доходить висновку про відмову у задоволені вимог про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді Донецького окружного адміністративного суду Загацької Т.В. з 26.10.2021 до 29.10.2021 включно у щорічній основній відпустці та з 01.11.2021 по 09.11.2021 на лікарняному, повний текст рішення виготовлено 12.11.2021.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області (, адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Леніна, буд. 30) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Слов`янського міського відділу (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні із розрахунку чотирнадцяти років вислуги позивача з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Слов`янський міський відділ (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні із розрахунку чотирнадцяти років вислуги позивача з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Слов`янський міський відділ (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням починаючи з 21 червня 2018 року.

Зобов`язати Слов`янський міський відділ (з обслуговування міста Слов`янськ та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням починаючи з 21 червня 2018 року у розмірі 1440 (тисяча чотириста сорок) грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 19.10.2021.

Повний текст рішення виготовлено 29.10.2021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька