Справа № 240/18630/20
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/18630/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Дмитро Миколайович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

12 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації, Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації Про звільнення ОСОБА_1 та виплату компенсації за невикористану відпустку від 29 вересня 2020 року №224-к; поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста Виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства, енергетичного менеджменту та енергозбереження Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації з 9 жовтня 2020 року; стягнути із Житомирської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; відшкодувати на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 грн з Житомирської обласної державної адміністрації.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що він працював на посаді провідного спеціаліста Виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства, енергетичного менеджменту та енергозбереження Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації, однак був звільнений із зазначеної посади з 9 жовтня 2020 року відповідно до наказу Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації від 29 вересня 2020 року №224-к. Позивач вважає зазначений наказ протиправним та таким, що призвів до порушення вимог трудового законодавства, що слугувало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач працював на посаді провідного спеціаліста Виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства, енергетичного менеджменту та енергозбереження Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації.

З 9 жовтня 2020 року, відповідно до наказу Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації від 29 вересня 2020 року №224-к, ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади.

У період звільнення позивач перебував на лікуванні.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, підстави припинення державної служби визначені статтею 83 Розділу IX Закону України від 10.12.2015 №889-VIII Про державну службу (далі - Закон №889-VIII), який частково дублює відповідні норми Кодексу законів про працю України.

Так, державна служба припиняється:

- у разі втрати права на державну службу або його обмеження;

- у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби;

- за ініціативою державного службовця або за угодою сторін;

- за ініціативою суб`єкта призначення;

- у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін;

- у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов;

- у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом;

- у разі застосування заборони, передбаченої Законом України Про очищення влади.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 83 Закону №889-VIII визначено, що державна служба припиняється у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону).

В силу пункту 2 частини 2 статті 34 Закону №889-VIII визначено, що строкове призначення на посаду здійснюється у разі заміщення посади державної служби на період відсутності державного службовця, за ким відповідно до цього Закону зберігається посада державної служби.

Умови припинення державної служби у зв`язку із закінченням строку призначення на посаді державної служби визначено статтею 85 Закону №889-VIII, в тому числі, у разі призначення на посаду державної служби на певний строк державний службовець звільняється з посади в останній день цього строку.

У відповідності до статті 85 Закону №889-VIII державний службовець, призначений на посаду державної служби на період заміщення тимчасово відсутнього державного службовця, за яким зберігалася посада державної служби, звільняється з посади в останній робочий день перед днем виходу на службу тимчасово відсутнього державного службовця. У такому разі тимчасово відсутній державний службовець зобов`язаний письмово повідомити керівника державної служби не пізніше як за 14 календарних днів про свій вихід на службу.

Як встановлено з матеріалів справи, 08.10.2019 на виконання розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 26.09.2019 №337 Про упорядкування структури обласної державної адміністрації було затверджено новий штатний розпис Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації.

Згідно нового штатного розпису було скорочено посаду головного спеціаліста Виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства Департаменту регіонального розвитку, на якій працював позивач.

У зв`язку зі зміною штатного розпису та скороченням посади позивачу було запропоновано тимчасово вакантну посаду провідного спеціаліста Виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства, енергетичного менеджменту та енергозбереження Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації.

Позивач погодився на перехід на тимчасово вакантну посаду про що написав відповідну заяву від 16.10.2019 на ім`я т.в.о. директора департаменту ОСОБА_2 , в якій він просить скоротити строк попередження та перевести його на тимчасово вакантну посаду.

У той же день, наказом т.в.о. директора департаменту ОСОБА_2 від 16.10.2019 №104-к позивача - головного спеціаліста Виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації за його згодою переведено на посаду провідного спеціаліста Виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства, енергетичного менеджменту та енергозбереження Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації з 01.11.2019, на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_3 . Підстава - заява позивача.

Відтак, є безпідставними твердження позивача, що він не знав про таке переведення, а також про те, що саме він був основним працівником, а не працівником на тимчасово вакантній посаді.

Згідно із змістом заяви позивача йому було відомо, що запропонована посада є тимчасово вакантною, оскільки на ній перебуває особа, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Позивач з 01.11.2019 був переведений та працював на цій посаді.

28.09.2020 ОСОБА_3 подала заяву про надання дозволу приступити до виконання функціональних обов`язків у зв`язку із закінченням відпустки по догляду за дитиною із 12.10.2020.

28.09.2020 було видано наказ Департаменту регіонального розвитку №223-к згідно з яким ОСОБА_3 наказано стати до роботи із 12.10.2020.

29.09.2020 видано наказ Департаменту регіонального розвитку №224-к про звільнення позивача із посади провідного спеціаліста Виробничо-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства, енергетичного менеджменту та енергозбереження Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації з 09.10.2020 відповідно до підпункту 2 пункту 1 статті 83 Закону №889-VIII, у зв`язку із закінченням строку призначення на посаду державної служби та виходом з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку ОСОБА_3 .

Таким чином, звільнення позивача відбулося у чіткій відповідності до вимог Закону України Про державну службу, який, у даному випадку, є спеціальним законом та має вищу юридичну силу ніж Кодекс законів про працю України.

Твердження позивача про те що його не можливо було звільнити, є помилковим, оскільки Закон України Про державну службу містить імперативну умову звільнити особу в останній робочий день закінчення строку призначення на посаду державної служби.

Тому, звільнення було проведено у відповідності до вимог законодавства та із чітким дотриманням вимог Закону №889-VIII.

Що стосується твердження позивача, що його не було переведено на іншу посаду, при поновленні працівника, який раніше виконував цю роботу хоча рівнозначна посада існувала у Житомирській обласній державній адміністрації слід зазначити наступне.

За змістом статті 41 Закону №889-VIII державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу;

1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення;

2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу. Отже, після внесення Законом України від 14.01.2020 №440-ІХ змін до Закону України Про державну службу, норми частини 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України в частині обов`язку власника або уповноваженого ним органу запропонувати працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації на державних службовців не поширюються, а керівник органу державної служби на свій розсуд може запропонувати вивільненому державному службовцю вакантну посаду.

Звільнення з підстав передбачених статтею 83 Закону №889-VIII проводиться без первинної профспілкової організації. У трудову книжку вноситься запис про припинення державної служби з посиланням на відповідний пункт Закону №889-VIII.

Щодо доводів позивача про його протиправне звільнення у період його тимчасової непрацездатності, слід зазначити наступне.

У відповідності до загального правила, передбаченого нормами статті 40 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути звільнений з ініціативи власника або уповноваженого ним органу під час його перебування на лікарняному у зв`язку з хворобою і стосується лише випадків розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Отже, обмеження щодо звільнення працівника під час хвороби, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства, застосовується виключно у разі припинення трудових відносин з працівником з ініціативи роботодавця. Натомість звільнення працівника у зв`язку з закінченням строку призначення на посаду державної служби не є ініціативою роботодавця, а є лише наслідком спливу строку призначення на посаду державної служби, як це передбачено частиною 2 статті 85 Закону України "Про державну службу".

Управлінням Держпраці у Житомирській області було проведено інспекційне відвідування Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації щодо дотримання трудового законодавства при звільненні позивача, за результатом якого складено акт від 16.11.2020, згідно висновків якого порушень щодо звільнення позивача не встановлено.

Решта доводів сторін не приймаються судом через їх безпідставність та необґрунтованість.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Зі змісту цієї норми випливає, що основною умовою такого розгляду є те, що моральна шкода повинна бути заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин.

Оскільки у ході розгляду даної справи не встановлено протиправності оскарженого рішення, то і позовна вимога про відшкодування шкоди також не підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Сторчак В. Ю.