Справа № 400/11081/21
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

15 листопада 2021 р. № 400/11081/21
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В. В., ознайомившись з

адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до: АДРЕСА_2 ,
про:визнання дій неправомірними та скасування наказу від 09.11.2021 року № 48-б,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій Концерну "Військторгсервіс" щодо прийняття наказу від 09.11.2021 № 48-б, яким ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни; скасувати наказ від 09.11.2021 № 48-б, яким ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни.

Дослідив матеріали позовної заяви суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, виходячи із такого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 23.01.2019 року у справі №822/160/16, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, адже визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, у яких виник спір. Згідно правової позиції Верховного Суду публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин (Постанова Верховного Суду від 04.09.2018 № 826/1934/17).

Згідно матеріалів справи, позивач звернувся до суду із вимогою визнати протиправним та скасувати наказ про оголошення йому догани. При цьому, позивач перебуває в трудових відносинах з Концерном "Військторгсервіс".

Для набуття спором ознак публічно-правового в контексті статті 19 КАС України спірні правовідносини мають безпосередньо випливати з перебування особи на посаді, яка віднесена до публічної служби та здійснення нею службової діяльності.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон N 889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з пунктом 15 частини третьої статті 3 Закону N 889-VIII дiя цього Закону не поширюється на працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами.

Згідно приписів статті 19 КАС України посада, яку обіймає позивач не відноситься до посад публічної служби.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що спір у правовідносинах, які виникають із трудових відносин, не пов`язаних з проходженням публічної служби, є приватноправовим незалежно від участі у ньому суб`єктів публічного права і змісту заявлених позовних вимог спрямованих на зобов`язання таких суб`єктів вчинити певні дії.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/6612/17 та від 27 березня 2019 року у справі № 814/2514/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повноважень суду для відходу від правових висновків Верховного Суду, діючий КАС України та Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить.

Враховуючи викладене, спір, що виник у трудових правовідносинах працівника, трудова діяльність якого не пов`язана з проходженням публічної служби, має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Разом з цим, відповідно до ч.6 ст.170 КАС України, суд роз`яснює заявнику, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Одночасно з цим, суд роз`яснює позивачу, що сплачена сума судового збору згідно з п.3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч. 1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 400/11081/21 за позовом ОСОБА_1 .

2. Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко