Справа № 280/7970/21
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 листопада 2021 року (17:10)Справа № 280/7970/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (69096, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 14, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (далі - відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» від 28.05.2021 ОСОБА_1 ;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію послуги «муніципальна няня» за квітень 2021 року у розмірі 1921,00грн., за травень 2021 року у розмірі 1921,00грн., за червень 2021 року у розмірі 1921,00грн., за липень 2021 року у розмірі 1921,00грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач протиправно відмовив позивачеві у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» з 01.04.2021 з посиланням на те, що ОСОБА_1 не належить до зайнятого населення. Натомість позивач зазначає, що нею укладено цивільно-правові договори відповідно до Цивільного кодексу України, що також відносить позивача до осіб, які є зайнятими, у розумінні приписів ст.4 Закону України «Про зайнятість населення». Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 07.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

28.09.2021 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 58827), в якому зазначає, що згідно документів, які надала позивач рішенням про призначення компенсації послуг «муніципальна няня» від 17.05.2021 призначено компенсацію з 01.02.2021 по 28.02.2021 в розмірі 1921,00грн. та з 01.03.2021 по 31.03.2021 в розмірі 1921,00грн. Оскільки, у Постанові № 68 вказано, що компенсація послуги "муніципальна няня" надається отримувачам послуги "муніципальна няня" за умови зайнятості кожного з батьків, то Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації Управлінням був направлений запит від 23.04.2021 про надання роз`яснень щодо призначення/непризначення заявниці ОСОБА_1 компенсації послуги «муніципальна няня» у разі якщо зайнятість підтверджена цивільно-правовим договором. Відповідачем 06.05.2021 отримано відповідь на запит з цього питання, згідно якої призначити ОСОБА_1 компенсацію послуги «муніципальна няня» немає підстав, оскільки заявниця є особою працездатного віку, яка не сплачує в повному обсязі єдиний соціальний внесок, а також при цивільно-правовому договорі не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство. Позивачу відмовлено в призначенні компенсації з 01.04.2021 згідно п.5 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня»» від 30.09.2020 №897, де зазначено, що компенсація послуги «муніципальна няня» призначається отримувачам послуги «муніципальна няня» за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є матір`ю дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 02.10.2018 Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

01.02.2021 між ОСОБА_1 (Замовник) та ФОП ОСОБА_3 (Виконавець) укладено договір надання послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня» (надалі - Договір), що надається відповідно до Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 68, за умовами якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом визначеного в Договорі строку надавати за плату послуги по догляду за дитиною Замовника, а Замовник зобов`язується оплачувати надані послуги.

На виконання умов Договору, позивачем здійснено оплату послуги «муніципальна няня» за лютий 2021 року у сумі 2000,00грн.; що підтверджується квитанцією ББАЮ №641448 від 01.02.2021.

25.02.2021 позивачем подано до відповідача пакет документів для відшкодування послуги «муніципальна няня», а саме: заява на призначення компенсації послуги «муніципальна няня»; розрахункова квитанція про сплату послуги «муніципальна няня» у розмірі 2000,00 грн. за лютий 2021 року; договір надання послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня» від 01.02.2021; копія трудової книжки позивача; цивільно-правовий договір укладений між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 01.02.2021; платіжне доручення № 7 від 12.02.2021 про сплату єдиного соціального внеску за цивільно-правовим договором укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 01.02.2021; платіжне доручення № 8 від 12.02.2021 про сплату податку на доходи фізичних осіб за цивільно-правовим договором укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 01.02.2021; платіжне доручення від 12.02.2021 про сплату військового збору за цивільно-правовим договором укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 01.02.2021; форма ОК-7 ОСОБА_5 ; квитанція № 0.0..1 від 12.04.2021 про сплату єдиного соціального внеску ОСОБА_5 за І квартал 2021 року; копію свідоцтва про народження.

Зазначені документи були прийняті відповідачем без зауважень.

В подальшому, кожного місяця, в якому надавалась послуга «муніципальна няня», позивач надсилала до відповідача квитанції про оплату послуг «муніципальна няня».

Так, позивач направила відповідачу на підтвердження оплати послуги «муніципальна няня» наступні квитанції:

квитанція серія ББАЮ № 641577 від 20.03.2021, що підтверджує здійснення оплати послуги «муніципальна няня» за березень 2021 року у сумі 2000,00грн.;

квитанція серія ББАЩ № 641903 від 15.04.2021, що підтверджує здійснення оплати послуги «муніципальна няня» за квітень 2021 року у сумі 2000,00грн.;

квитанція серія ББАЮ № 641830 від 15.05.2021, що підтверджує здійснення оплати послуги «муніципальна няня» за травень 2021 року у сумі 2000,00грн.;

квитанція серія БВАА № 485753 від 20.06.2021, що підтверджує здійснення оплати послуги «муніципальна няня» за червень 2021 року у сумі 2000,00грн.;

квитанція серія ББАЮ № 641702 від 20.07.2021, що підтверджує здійснення оплати послуги «муніципальна няня» за липень 2021 року у сумі 2000,00грн.

Так, судом встановлено, що відповідачем здійснено нарахування та виплату позивачу відшкодування послуги «муніципальна няня» за лютий, березень 2021 року.

В подальшому, відповідачем винесено рішення про відмову в призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» від 28.05.2021, 28.05.2021, яким позивачу відмовлено у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» з 01.04.2021, з посиланням на те, що враховуючи п.5 Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 №68 зі змінами та доповненнями від 30.09.2020 № 897, а саме: компенсація послуги «муніципальна няня» призначається отримувачам послуги «муніципальна няня» за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України «про зайнятість населення».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Механізм відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня» визначено Порядком відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 № 68 (далі - Порядок № 68).

За приписами п. 2 Порядку № 68 у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні: послуга з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня» (далі - послуга «муніципальна няня») - послуга, що надається для підтримки батьків, опікунів дитини для забезпечення догляду за дитиною до трьох років; отримувач послуги «муніципальна няня» - батьки, опікуни дитини; муніципальна няня - будь-яка фізична особа - підприємець (КВЕД 97.00 та / або КВЕД 88.91) / юридична особа (КВЕД 78.20 та/або КВЕД 85.10), яка надає послугу з догляду за дітьми та з якою укладено договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років, крім державних і комунальних закладів дошкільної освіти, батьків та опікунів дитини.

Згідно з абз. 1 п. 3 Порядку № 68, відшкодування вартості послуги «муніципальна няня» є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків, опікуну дитини до трьох років (далі - компенсація послуги «муніципальна няня») за здійснення догляду за дитиною протягом місяця.

Абзацом 2 п. 3 Порядку № 68 передбачено, що призначення та виплата грошової компенсації здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцевий структурний підрозділ з питань соціального захисту населення).

Відповідно до абз. 1 п. 4 Порядку № 68, компенсація послуги «муніципальна няня» виплачується отримувачу послуги «муніципальна няня» в розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, установленого на 1 січня відповідного року, за кожну дитину, яку доглядає муніципальна няня, але не більше від вартості послуги «муніципальна няня», сплаченої отримувачем послуги «муніципальна няня».

Абзацом 1 п. 5 Порядку № 68 визначено, що право на отримання компенсації послуги «муніципальна няня» мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які є батьками, опікунами дитини до трьох років і на законних підставах проживають на території України та уклали договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років (далі - договір) з муніципальною нянею.

Згідно з абз. 2 п. 5 Порядку № 68, компенсація послуги «муніципальна няня» надається отримувачам послуги «муніципальна няня» за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», за винятком отримувачів послуги «муніципальна няня», які здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також отримувачів послуги «муніципальна няня», у яких одночасно народилося троє і більше дітей.

При цьому, абз. 3-4 п. 5 Порядку № 68 встановлено, що компенсація послуги «муніципальна няня» надається у разі, коли один або обидва з батьків, опікунів не зайняті та є особами з інвалідністю І або II групи. Компенсація послуги «муніципальна няня» не призначається батькам, які є батьками - вихователями дитячих будинків сімейного типу, прийомними батьками, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства, отримувачам послуги «муніципальна няня», які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

За приписами абз. 1-2 п. 7 Порядку № 68, для отримання компенсації послуги «муніципальна няня» отримувач послуги «муніципальна няня» подає заяву та документи/відомості у паперовій та електронній формі, зазначені в пунктах 8 і 9 цього Порядку.

Пунктом 11 Порядку № 68 передбачено, що місцеві структурні підрозділи з питань соціального захисту населення: розглядають подані документи; перевіряють факт реєстрації фізичної особи - підприємця/юридичної особи, яка надає послугу з догляду за дітьми, з якою укладено договір на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; протягом десяти робочих днів з дати надходження документів приймають рішення про призначення/відмову в призначенні компенсації послуги «муніципальна няня»; протягом трьох робочих днів після прийняття рішення про призначення/відмову в призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» письмово або в електронній формі інформують отримувача послуги муніципальна няня про прийняте рішення. Отримувачу послуги «муніципальна няня» може бути відмовлено у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» у разі подання неповного пакета документів, передбаченого пунктами 8 і 9 цього Порядку, відсутності інформації про муніципальну няню в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань та/або викладення недостовірної інформації в договорі. Підставою для відмови в призначенні або для припинення виплати компенсації послуги муніципальна няня є також установлення факту порушення: муніципальною нянею - вимог, передбачених абзацами третім і четвертим пункту 4 цього Порядку: отримувачем послуги муніципальна няня - вимог, передбачених абзацами другим і третім пункту 5 цього Порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку № 68, компенсація послуги «муніципальна няня» призначається на строк здійснення догляду за дитиною до трьох років, визначений у договорі, укладеному між отримувачем послуги «муніципальна няня» та муніципальною нянею. У разі продовження строку дії цього договору виплата компенсації послуги «муніципальна няня» продовжується за заявою отримувача послуги «муніципальна няня» з місяця подання заяви. Виплата компенсації послуги «муніципальна няня» здійснюється щомісяця на підставі поданих отримувачем послуги «муніципальна няня» документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги «муніципальна няня».

З аналізу наведених приписів Порядку № 68 слідує, що отримувач послуги «муніципальна няня» має право на компенсацію послуги «муніципальна няня», зокрема, за умови зайнятості кожного з батьків, опікунів дитини відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», при цьому, компенсація послуги муніципальна няня не призначається, зокрема, тим батькам, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто зайнятість кожного з батьків має бути фактичною і безпосередньо здійснюватися під час отримання послуги муніципальна няня кожним з них, відсутність такої зайнятості є підставою для відмови у призначенні компенсації означеної послуги.

Разом із цим, надаючи оцінку аргументам відповідача про те, що ОСОБА_1 немає права на компенсацію послуги «муніципальна няня» відповідно до п.5 Порядку №68, оскільки надання послуг за цивільно-правовим договором не є підставою для призначення компенсації відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня», суд виходить із наступного.

Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначено Законом України «Про зайнятість населення».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Пунктами 11 та 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що неповна зайнятість це зайнятість працівника на умовах робочого часу, що менший від норми часу, передбаченої законодавством, і може встановлюватися за договором між працівником і роботодавцем з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку; повна зайнятість - зайнятість працівника за нормою робочого часу, передбаченою згідно із законодавством, колективним або трудовим договором.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України. Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», іншими актами законодавства.

За приписами ч. 3 ст. 3 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної"), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. До зайнятого населення також належать: непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю І групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; батьки -вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства.

Таким чином, за приписами Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення, зокрема, належать як особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) відповідно до Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), так і особи, які працюють на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, в тому числі відповідно до норм Господарського та Цивільного кодексів України (далі - ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до чинного законодавства виконання робіт, надання послуг фізичною особою може здійснюватися як на підставі трудового, так і цивільно-правового договору і основною їх відмінністю є те, що перші регламентуються КЗпП України, а інші - ЦК України.

Трудовий договір - це угода між працівником і роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Своєю чергою, цивільно-правовий договір - угода між підприємством або фізичною особою-підприємцем й особою на виконання певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Тобто, фактично, за цивільно-правовим договором фізична особа може виконувати разові завдання різного характеру (наприклад, підготовка окремих консультацій, або супровід судових справ), при цьому, оплата таких робіт має відбуватися після їх прийняття за результатом (після підписання відповідного акту прийому-передачі).

Разом з тим, за вищенаведеними приписами Закону України «Про зайнятість населення» про зайнятість особи може свідчити як робота такої особи за трудовим договором, так і робота особи за цивільно-правовим договором.

Наведене твердження також підтверджується приписами Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792 (далі - Порядок № 792), згідно з яким для надання статусу безробітного особи, які шукають роботу, при реєстрації безробітними у службі зайнятості, серед інших документів, зобов`язані подавати цивільно-правові договори, якщо такі ними укладались (п. 17 Порядку № 792), при цьому, періоди зайнятості за цивільно-правовими договорами зараховуються до страхового стажу, а укладення цивільно-правового договору під час перебування на обліку в центрі зайнятості є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю та припинення реєстрації безробітних з дня його укладення (п. 30 Порядку № 792).

Так, п.30 Порядку № 792 передбачено, що Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного, зокрема, з дня: укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг).

У зв`язку із цим, невідкладно повідомляти центр зайнятості про укладення цивільно-правового договору є обов`язком безробітного, оскільки це є обставиною, що впливає на умови виплати допомоги но безробіттю та перебування в статусі безробітного, а, відтак укладення цивільно-правового договору і виконання робіт за ним (надання послуг) є безпосередньою зайнятістю особи, яка, як зазначалося вище, за умовами Закону України «Про зайнятість населення», може бути як повною, так і неповною в залежності від часу виконуваної роботи відносно до норми часу, передбаченої законодавством.

Відмовляючи позивачу у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня», відповідач посилався саме на відсутність у позивача умов зайнятості.

Разом з тим, позивач, будучи отримувачем послуги «муніципальна няня» з 01.02.2021 уклала з ФОП ОСОБА_4 , як замовником, цивільно-правовий договір, відповідно до умов якого позивач, як виконавець, зобов`язалась виконати такі роботи (надати послуги) замовнику у вигляді реклами в строк з 01.02.2021 до 30.04.2021. Замовник зобов`язався своєчасно прийняти й оплатити виконану виконавцем роботу (п. 1.1., 1.3. цивільно-правового договору від 01.02.2021).

Позивачем виконано свої зобов`язання за вищевказаним цивільно-правовим договором від 01.02.2021, що підтверджується актами прийому наданих послуг до цивільно-правового договору від 28.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021.

В подальшому, 01.05.2021 між позивачем та ФОП ОСОБА_4 , як замовником, укладено цивільно-правовий договір, відповідно до умов якого позивач, як виконавець, зобов`язалась виконати такі роботи (надати послуги) замовнику у вигляді реклами в строк з 01.05.2021 до 31.07.2021. Вказаний цивільно-правовий договір від 01.05.2021 також надавався відповідачу.

Позивач виконав свої зобов`язання за вищевказаним цивільно-правовим договором від 01.05.2021, що підтверджується актами прийому наданих послуг до цивільно-правового договору від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021.

Відповідно до абз. 3 п. 1. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є. зокрема, роботодавці: фізичні особи - підприємці, зокрема ті. які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Базою нарахування єдиного внеску для зазначених платників є сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, в тому числі, громадяни України, які виконують роботи (надають послуги) на підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок та подавати звітність про нарахування єдиного внеску.

За даними поданої звітності відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості автоматично попадають до Реєстру застрахованих осіб.

Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд. Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями.

Відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

В свою чергу ФОП ОСОБА_4 за вказаними цивільно-правовими договорами від 01.02.2021, від 01.05.2021 сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у порядку та розмірі передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, укладення ОСОБА_1 цивільно-правових договорів про надання послуг безпосередньо свідчить про те, що позивач є зайнятим населенням у розумінні приписів Закону України «Про зайнятість населення», як особа, яка працює на умовах, передбачених законодавством, в тому числі відповідно до норм ЦК України за цивільно-правовим договором.

Крім того, варто зазначити, що Порядок № 68 не пов`язує виплату компенсації послуги «муніципальна няня» з нарахуванням та виплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Факт зайнятості батька дитини відповідачем не заперечується. Останній є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вищевказані обставини свідчать про дотримання ОСОБА_1 при зверненні до відповідача із заявою про призначення компенсації послуги «муніципальна няня» умов п.5 Порядку № 68 щодо зайнятості кожного з батьків дитини відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

За наведених обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 було подано усі передбачені Порядком № 68 документи та дотримано усі необхідні умови для призначення такої компенсації, визначені цим Порядком, в тому числі документально підтверджено здійснення оплати цієї послуги за спірний період рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району про відмову в призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» від 28.05.2021, яким відмовлено позивачу з 01.04.2021 у призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з цим, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію послуги "муніципальна няня" за квітень 2021 року, травень 2021 року, червень 2021 року та липень 2021 року.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 31.08.2021 № 0.0..1.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи понесено витрати професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

При цьому, відповідно до наданих до матеріалів справи розрахунків, витрати на правничу допомогу складаються з підготовки позовної заяви, що становить 2000,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом прийнято до уваги, що така категорія адміністративних справ є поширеною, а, отже, не потребує витрат значних зусиль при здійсненні професійної правничої допомоги.

Разом з цим, заявником документально та нормативно не обґрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги.

Суд вважає, що в даному випадку, зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. є неспівмірними з обсягом наданих послуг, у зв`язку з чим підлягають зменшенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., які стягується, відповідно до статті 139 КАС України, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (69096, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 14, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району про відмову в призначенні компенсації послуги «муніципальна няня» від 28.05.2021 ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з послуги «муніципальна няня» за квітень 2021 року, за травень 2021 року, за червень 2021 року, за липень 2021 року у загальному розмірі 7684,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень) та витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району.

В іншій частині витрат на правову допомогу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 08.11.2021.

Суддя Ю.В. Калашник