Справа № 643/4041/21
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 листопада 2021 р.Справа № 643/4041/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 по справі № 643/4041/21

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

14.09.2021 представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на зазначене рішення разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 визнано неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 по справі № 643/4041/21, наведені ОСОБА_1 . Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 по справі № 643/4041/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без руху. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та обґрунтованих підстав для його поновлення з відповідними доказами.

Згідно поштового повідомлення представник позивача отримав копії вказаних ухвал 21.10.2021, а сам позивач - 01.11.2021, а отже строк на усунення недоліків закінчився 11.11.2021.

09.11.2021 (відповідно до штемпеля на конверті), на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 направив до суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, які надійшли 11.11.2021.

В обґрунтування вимог зазначеного клопотання позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції на його адресу не направлялося. Не дочекавшись, поки рішення суду прийде на його адресу, зі спливом певного часу, не пам`ятає якого, він звернувся самостійно до Московського районного суду м. Харкова з проханням надати йому повний текст рішення з метою його подальшого оскарження, оскільки він категорично не був згоден із винесеною відносно нього постановою. Отримавши повний текст рішення в приміщенні Московського районного суду м. Харкова, він однозначно вирішив, що буде подавати апеляційну скаргу. При цьому, позивач не є юристом, не є фахівцем у галузі права, не володіє достатніми знаннями в області юриспруденції, а тому для написання апеляційної скарги йому потрібна була правова допомога кваліфікованого спеціаліста. Так, він звернувся до адвоката Бабаскіна Кирила Сергійовича з метою написання та подання апеляційної скарги, оскільки у нього з ним вже був підписаний договір на надання правової допомоги від 23.06.2021 та він разом з ним приймав участь в адміністративній справі, за результатами розгляду якої суд прийняв рішення на його користь. Зробивши це, позивач у подальший рух справи не втручався та повністю довірився своєму адвокатові. При цьому, скаржник звертає увагу суду, що він, як позивач, та зараз, як апелянт, сам пішов до суду з метою отримання копії рішення, написав, відповідно, заяву, отримав копію рішення, тим самим позбавив суд першої інстанції направляти на його адресу копію рішення, як того вимагає процесуальне законодавство. Позивач весь час був зацікавлений в ході розгляду справи. Для кращого її вирішення він і забажав змінити адвоката, який спеціалізується в адміністративних провадженнях. Від дати, коли позивач отримав повний текст рішення, фактично і розпочався для нього десятиденний строк для подання апеляційної скарги. В ці 10 днів позивач змінив адвоката, на що має право, оскільки його первісний адвокат не був достатнім фахівцем в питаннях оскарження постанов, виписаних поліцейськими. Передавши всі свої процесуальні права на написання та подання апеляційної скарги адвокатові, довірившись йому, позивач свою участь у подальшому русі справи № 643/4041/21 припинив та посвятив себе сімейним справам, оскільки в нього було заплановано весілля на 23.09.2021 та це для нього було насправді більш важливим, ніж контроль за вказаною справою. Сподіваючись, що адвокат подасть апеляційну скаргу вчасно, він впродовж місяця займався підготовкою до весільної церемонії. З моменту, коли позивач ознайомився з повним текстом рішення, він не пропускав строк на апеляційне оскарження, його пропустив адвокат скаржника, а останній не хоче відповідати за процесуальні помилки адвоката, через те, що він перестав контролювати свою судову справу, та просто посвятив себе підготовці до весілля, при цьому, сподіваючись на добросовісне виконання процесуальних обов`язків з боку адвоката.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що наявні поважні причини пропуску строку на оскарження рішення суду, а відтак і наявні підстави для його поновлення.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В свою чергу, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності урегульовані статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею (справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальний стосовно статті 295 КАС України строк апеляційного оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що стаття 286 КАС України не містить заборони на поновлення строків апеляційного оскарження, як у деяких інших категоріях термінових адміністративних справ, тому, в цій категорії справ можливе застосування ст. 295 КАС України (за наявності для того відповідних підстав), яка не суперечить нормам ч. 4 ст. 286 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено 05.08.2021, його повний текст складено 10.08.2021, тоді як апеляційна скарга подана 14.09.2021, тобто, поза межами десятиденного строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В силу ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Скорочення строків здійснення окремих процесуальних дій не звужує змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (абзац дев`ятий десятий підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року N 17-рп/2011).

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

З вищевказаного слідує, що строки на звернення до суду не є абсолютними і можуть бути обмеженими Законом, а причини, з якими особа пов`язує поважність причин пропуску на звернення до суду, повинні бути об`єктивними, непереборними та обґрунтованими належними доказами.

Розглядаючи подане клопотання, досліджуючи питання обґрунтованості причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі ОСОБА_1 , колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Таким процесуальним обов`язком учасника справи визначено, зокрема, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо оформлення апеляційної скарги.

Отже, апелянт (та/або його представник), маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, а також використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів зазначає, що апелянту було достеменно відомо про прийняття рішення, що ним оскаржується, оскільки позивач та його представник були присутні під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення, що підверджується протоколом судового засідання (а.с. 53-54). Копія вступної та резолютивної частини рішення отримана позивачем у день її проголошення, а саме 05.08.2021 (а.с. 65).

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на той факт, що повний текст рішення суду на адресу ОСОБА_1 не направлявся. При цьому, позивач посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 28.01.2021 по справі № 260/1888/20, відповідно до яких моментом відліку строку на апеляційне оскарження є дата отримання судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Повний текст судового рішення отримано позивачем в приміщенні суду першої інстанції.

В свою чергу, колегія суддів зауважує, що до суду апеляційної інстанції заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що суд першої інстанції не направляв, та (або), що позивач не отримував копію рішення суду від 05.08.2021.

Слід заначити, що отримання у суді на запит судового рішення залежить від волі учасника справи, тому, саме по собі не може підтверджувати несвоєчасне направлення (ненаправлення) судом першої інстанції копії рішення від 05.08.2021.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 08.07.2021 по справі № 280/5419/20, від 19.10.2021 по справі № 440/4590/20.

В свою чергу, в матеріалах справи наявний супровідний лист суду першої інстанції від 10.08.2021 про направлення сторонам по справі копії повного тексту оскаржуваного рішення (а.с. 66).

При цьому, позивач у клопотанні не спростовує того факту, що повний текст рішення було отримано в приміщенні суду ще в серпні 2021.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Скаржник повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Слід зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Компанія «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А.» проти Іспанії»).

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача, як на поважність причин пропуску строку, на те, що він не є юристом, не володіє знаннями в області правознавства, оскільки у вступній та резолютивній частині оскаржуваного рішення, копію якої позивач отримав у день її проголошення 05.08.2021, чітко зазначено, що апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Також, в поданому клопотанні позивач зазначає, що від дати, коли він отримав повний текст рішення, фактично і розпочався для нього 10-ти денний строк для подання апеляційної скарги. В ці 10 днів він змінив адвоката, на що має право. Так, приблизно в період з 15 по 25-те серпня 2021 року, після того як він отримав копію рішення суду першої інстанції, і відбулося його прохання до адвоката про написання апеляційної скарги.

В свою чергу, колегія суддів наголошує і позивач сам це підтверджує, що 10-ти денний строк з дати отримання копії оскаржуваного судового рішення встановлюється саме для подачі апеляційної скарги (який включає здійснення всіх процесуальних дій для оскарження, зокрема і зміну адвоката), а не лише на зміну адвоката, який в подальшому подав апеляційну скаргу.

Жодних причин, які позбавляли позивача можливості звернутись за правовою допомогою до адвоката та подати апеляційну скаргу у межах 10-ти денного строку з дати отримання копії оскаржуваного судового рішення, не наведено.

При цьому, як зазначає сам позивач у клопотанні, з адвокатом Бабаскіним К.С. вже був підписаний договір на надання правової допомоги ще 23.06.2021.

Отже, доводи позивача про те, що саме адвокат пропустив строки звернення з апеляційною скаргою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позивач сам їх не дотримався, змінюючи адвоката протягом 10 днів після того, як він отримав копію рішення суду першої інстанції.

При цьому, як уже було зазначено, з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Надані пояснення з приводу вирішення своїх сімейних питань (підготовка до весілля), колегія суддів також вважає неспроможними, оскільки такі поза розумним сумнівом не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення особою, яка зацікавлена у найшвидшому вирішенні справи.

На думку колегії суддів, наведені скаржником у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на те, що:

- у поданій заяві не зазначено жодних обставин, які є об`єктивно непереборними, такими, що не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою, і в жодному разі не дають право особі у будь-який необмежений час після спливу строку на апеляційне оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення;

- обставини, на які посилається позивач, більшою мірою стосуються витраченого апелянтом часу на зміну адвоката, з яким, як зазначено самим позивачем, договір було укладено ще в червні 2021 року, та вирішення своїх сімейних питань, що, на думку судової колегії, не можуть бути визнані поважними підставами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, з огляду на норми чинного законодавства.

Відтак, зазначені скаржником обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст. 121, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 по справі № 643/4041/21, наведені ОСОБА_1 .

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Спаскін О.А. Любчич Л.В.