Справа № 158/3044/21
Суддя: Польова М. М.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/3044/21
Провадження № 2-а/0158/61/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2021 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
представника позивача Курдельчука С.О.,
відповідача ОСОБА_1 (HAQIBULLAH AWAR KHAN),
представника відповідача Самолюка В.В.,
перекладача Торабі Есмаіл,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,
В С Т А Н О В И В :
Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду із позовом до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2021 громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 був затриманий прикордонною поліцією Словацької Республіки в районі н.п. Руніна за незаконне перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », поза встановленими пунктами пропуску, в складі групи осіб. 07.08.2021 об 11 год. 00 хв. в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб відповідач був прийнятий на територію України з Словацької Республіки.
Оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України та дають право на перетинання державного кордону у відповідача були відсутні, тому відповідно до ст. 263 КУпАП відповідач був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.
В подальшому на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2021 відповідач був затриманий з метою ідентифікації та поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.
09.11.2021 на адресу вищевказаного ПТПІ ДМС України надано дійсний паспортний документ відповідача, а саме: закордонний паспорт громадянина Афганістану. Під час дослідження якого, було встановлено про в`їзд відповідача 12.06.2021 на територію Російської Федерації через пункт пропуску «Домодедово», при цьому відсутні будь-які відмітки про виїзд відповідача з території Російської Федерації.
Відповідно до наявних баз даних Державної прикордонної служби України в період з 12.06.2021 до 07.08.2021 відсутня будь-яка інформація про перетинання відповідачем державного кордону України на в`їзд в Україну та/або виїзд з України, отже країною попереднього перебування відповідача є Російська Федерація.
Позивач вказує, що відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 12.10.2012 відповідач підлягає реадмісії, у зв`язку з чим представник позивача просить суд затримати громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Так, згідно із частиною першою статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Так, судом встановлено, що 07.08.2021 об 11 год. 00 хв. в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, був прийнятий на територію України громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , який незаконно перетнув державний кордон поза встановленими пунктами пропуску з України в Словацьку Республіку (а.с.6, 13).
На підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2021 відповідач був затриманий з метою ідентифікації (а.с.11-12).
21.09.2021 відповідача було поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території Україні (а.с.15).
Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилався на Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2012, яку ратифіковано Законом України від 05.06.2013 №324-VII.
Так, частиною першою статті 3 даної Угоди передбачено, що компетентні органи держави запитуваної Сторони приймають на запит центрального компетентного органу держави запитуючої Сторони громадянина третьої держави або особу без громадянства, які перебувають на території держави запитуючої Сторони з порушенням законодавства цієї держави з питань в`їзду, виїзду і перебування іноземних громадян та осіб без громадянства, якщо надано докази того, що така особа:
- в`їхала на територію держави запитуючої Сторони безпосередньо з території держави запитуваної Сторони з порушенням законодавства держави запитуючої Сторони з питань в`їзду, виїзду і перебування іноземних громадян та осіб без громадянства;
- на момент направлення запиту про реадмісію має законні підстави для проживання на території держави запитуваної Сторони.
Однак, представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач в`їхав на територію України з території Російської Федерації, а також доказів того, що відповідач має законні підстави для проживання на території Російської Федерації.
Відмітка в паспорті відповідача, на яку посилається представник позивача, свідчить лише про те, що відповідач прибув 12.06.2021 авіасполученням у м. Домодєдово Російської Федерації (а.с.10).
Відтак, посилання представника позивача на Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію є безпідставним.
Водночас, частиною третьою статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.
Між Україною та країною громадянської належності відповідача Афганістаном (Ісламською Республікою Афганістан) договір про реадмісію не укладений.
Таким чином, оскільки відповідач прийнятий відповідно до міжнародного договору про реадмісію, не має законних підстав для перебування на території України, відсутні договори про реадмісію між Україною і країною його громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання, тому відповідач підлягає примусовому видворенню, а не передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до листа Представництва Управління Верховного Комісара ООН у справах біженців в Україні листом від 25.08.2021 (вх. №2713/0/1-21 від 26.08.2021), УВКБ ООН закликало всі країни дозволити особам, які покидають Афганістан, в`їхати на їхні території та забезпечити дотримання принципу недопущення висилки в усіх випадках, включаючи недопущення відмови на кордоні. Аналогічний підхід застосовується до тих осіб, які уже знаходилися в країнах притулку до початку останньої фази ескалації насильства в Афганістані. Стосовно осіб, чиї заяви були відхилені до останніх подій в Афганістані, поточна ситуація в цій країні може зумовлювати факт зміни обставин, який необхідно враховувати в разі подачі нової заяви про надання захисту. Позиція також підкреслює, що з огляду на нестабільність ситуації в Афганістані, УВКБ ООН не вважає доречним відмовляти у наданні міжнародного захисту громадянам Афганістану та особам, які раніше постійно проживали в цій країні, на підставі альтернативи втечі чи переміщення всередині країни.
Як рекомендація щодо неповернення, закликає спільноту застосувати мораторій на примусове повернення до Афганістану, який має діяти до стабілізації ситуації в цій країні, допоки, згідно з оцінками, ситуація там не зміниться таким чином, що дозволить біженцям повернутися на батьківщину в умовах безпеки і поваги людської гідності. УВКБ ООН також вважає, що буде недоречним примусово повертати громадян Афганістану або осіб, які раніше постійно проживали в цій країні, у країни регіону, з огляду на те, що такі країни як Іран і Пакистан десятиліттями з готовністю приймали переважну більшість загальної чисельності афганських біженців у світі.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про затримання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, відтак, у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 листопада 2021 року.

Позивач: військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Відповідач: громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце перебування: АДРЕСА_2 .

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова