Справа № 816/3731/14
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 листопада 2021 р.Справа № 816/3731/14
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Любчич Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Головного управління ДПС у Полтавській області про відвід колегії суддів: головуючого судді - Жигилія С.П., судді Русанової В.Б.,судді Перцової Т.С по справі 816/3731/14

за позовом Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

до Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області (далі - ГУ ДПС у Полтавській обл.) на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 по справі № 816/3731/14 за позовом Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" про стягнення податкового боргу.

09.11.2021 через систему "Електронний суд" до Другого апеляційного адміністративного суду від ГУ ДПС у Полтавській обл. надійшла заява про відвід колегії суддів: головуючого судді - Жигилія С.П., судді Русанової В.Б.,судді Перцової Т.С.

В обґрунтування заяви про відвід ГУ ДПС у Полтавській обл. зазначило, що предметом розгляду справи №816/3771/14 є перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2017, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог контролюючого органу щодо стягнення податкового боргу, в сумі 153 345 204,79 грн. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2018, яка прийнята колегією суддів Жигилій С.П., Перцова Т.С., Дюкарєва С.В. апеляційну скаргу Полтавської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Полтавській обл. залишено без задоволення. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2017 по даній справі залишено без змін. Оскільки оскаржувана ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 прийнята в рамках розгляду заяви податкового органу про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2017 по даній справі, то наявні сумніви щодо неупередженості суддів: Жигілія С.П. та Перцової Т.С. під час розгляду апеляційної скарги ГУ ДПС у Полтавській обл. Крім того, вказано, що стягнення в рамках справи №816/3771/14 підлягає податковий борг, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень, які були предметом розгляду у справі №816/4476/14. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 у справі №816/4476/14 задоволено позовні вимоги позивача. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 по справі №816/4476/14 прийнятою у складі колегії суддів : Бартош Н.С., Русанова В.Б., Курило Л.В. постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2017 по справі №816/4476/14 залишено без змін. В подальшому постановою Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №816/4476/14 касаційна скарга ГУ ДПС у Полтавській обл., утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України задоволено частково, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2017, ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 року скасовані, провадження у спра справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

11.11.2021 ухвалою колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Жигилія С.П., судді Русанової В.Б.,судді Перцової Т.С., заява ГУ ДПС у Полтавській обл. визнана необґрунтованою та відповідно до ч. 1 ст. 31, ч. 4 ст. 40 КАС України передано для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 12.11.2021 зазначену заяву про відвід передано на розгляд судді Любчич Л.В.

Перевіривши заяву, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення відводу з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України", заява N 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України", заява N 21722/11).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

При цьому, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість зазначених суддів Другого апеляційного адміністративного суду щодо нього.

Під час розгляду заяви встановлено, що фактично позивач незгодний з процесуальними рішеннями суддів.

Зазначені обставини, на думку позивача, викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів та свідчать про наявність підстав для відводу, передбачених ст. 36 КАС України.

Вважаю, що викладені обставини не можуть слугувати підставами для відводу суддів, оскільки фактично є незгодою із рішенням суддів по даній та іншій справах.

Інших підстав, передбачених ст. ст. 36, 37 КАС України, та обґрунтувань відводу колегії суддів позивачем не наведено.

На підставі викладеного, вважаю, що відсутні підстави для відводу колегії суддів: головуючого судді - Жигилія С.П., судді Русанової В.Б.,судді Перцової Т.С., з огляду на що заява Головного управління ДПС у Полтавській області не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Полтавській області про відвід колегії суддів: головуючого судді - Жигилія С.П., судді Русанової В.Б.,судді Перцової Т.С - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Любчич Л.В.