Справа № 440/6971/21
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 р. Справа № 440/6971/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 29.07.21 року по справі № 440/6971/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнанати протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 15 травня 2021 року, поданого через Урядовий контактний центр та зареєстрованого за №ФИ-12523475;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо вжиття відповідних заходів реагування по обставинах, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 15 травня 2021 року, поданого через Урядовий контактний центр та зареєстрованого за №ФИ-12523475;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неперенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 за реєстраційним №ФИ-12523475 від 15 травня 2021 року, до повноважень якого входить вирішення викладених у зверненні питань (щодо відшкодування моральних збитків в сумі 35000000,00 грн) згідно вимог пункту 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян";

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 реєстраційний №ФИ-12523475 від 15 травня 2021 року та вжити заходи реагування з урахуванням обставин, встановлених судом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 у справі №520/5154/21 частково задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 15 травня 2021 року №ФИ-12523475.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 15 травня 2021 року №ФИ-12523475.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 у справі №440/6971/21 скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що під час розгляду звернення апелянта від 15.05.2021 року, направленого через Урядовий контактний центр, зареєстрований за № ФИ-12523475, Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області не дотримано вимог Закону України «Про звернення громадян» та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже належного належного заходу реагування не вжито, про що свідчить незаконна відповідь від 10.06.2021 року за вих. № 24/ФИ-145/Покц, 24/ФИ-146/Покц. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття рішення, не враховано, що питання про відшкодування моральних збитків по факту звернення ФИ-12523475 у розмірі 35 000 000 грн. не вирішено, оскільки особа яка скоїла напад на апелянта, внаслідок протиправних дій поліції станом на 12.08.2021 року не встановлена, заходи щодо встановлення істини по справі не здійснені, що підтверджується ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021 року та ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020 року у справі №552/2541/19. Також зазначає, що відповідач проігнорував викладені в заяві факти незаконних дій з приводу неефективності проведення реформ поліції.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Начальника ГУ НП в Полтавській області Вигівського І. зі зверненням від 15 травня 2021 року №ФИ-12523475, в якому повідомила, що ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2021 року у справі №552/2541/19 скасовано постанову про закриття КП №0001086 від 03 травня 2019 року як незаконну, у зв`язку з чим просила ініціювати проведення службової перевірки по факту незаконного закриття КП №0001086 від 03 травня 2019 року (з наданням копій матеріалів перевірок) та невиконання дізнавачем відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області необхідних та достатніх заходів, викладених в ухвалі суду, з притягненням до відповідальності та притягнути до відповідальності начальника відділу дізнання ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 за відсутність контролю. Також зазначила, що незаконність дій дізнавача підтверджено ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2021 року у справі №552/2541/19, а незаконність дій начальника відділу дізнання ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2. підтверджено відповіддю вказаного відділу від 23 березня 2021 року за вих. №44/ФИ-49/Покц. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 липня 2020 року у справі №552/2541/19 повторно скасовано постанову про закриття КП №0001086 від 03 травня 2019 року як незаконну, але жодна особа до відповідальності не притягнута, що свідчить про корупційну складову в поліції та неефективність проведених реформ. У зв`язку з вищевикладеним вимагала ініціювати проведення додаткової службової перевірки по факту незаконного закриття КП №0001086 з притягненням до відповідальності та наданням їй копій матеріалів перевірок. Зазначила, що чекає змістовну та ґрунтовну відповідь окремо по кожному факту з вирішенням питання про відшкодування моральних збитків по вказаних фактах в сумі 35000000,00 грн та копію звернення просила направити до Генеральної прокуратури України.

Вказане звернення надійшло до ГУ НП в Полтавській області 15 травня 2021 року та зареєстроване за вх.№ФИ-12523475, а також присвоєно номер звернення №24/ФИ-146/Кц.

Згідно з доповідною запискою про результати вивчення стану досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001086 від 03 травня 2019 року за ч.1 ст. 125 КК України та розгляду звернення ОСОБА_1 слідчим управлінням ГУ НП, в межах компетенції, розглянуто звернення ОСОБА_1 , що подані на Урядову гарячу лінію за №ФИ-12523511, №ФИ-12523475, №ФИ-12523523 від 15 травня 2021 року щодо неправомірних дій окремих працівників відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції ГУНП під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001086 та з інших питань. Так, 02 травня 2019 року до чергової частини ВП №1 Полтавського ВП надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що 02 травня 2019 року близько 07:50 год поблизу будинку №1 по вул. Гвардійській м. Полтава невідомий чоловік наїхав на неї велосипедом, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. За вказаним фактом сектором дізнання відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001086 від 03 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Допитана як потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що 02 травня 2019 року близько 08:00 год, коли вона йшла по дорозі, обходячи калюжі, на неї з повороту зненацька, так як вона не побачила, наїхав велосипедист. По приїзду працівників поліції, нікого з учасників на місці вже не було. Свідок, колега по роботі, відмовилась від дачі будь-яких свідчень. Сам велосипедист представився їй як ОСОБА_3 , якого вона змогла сфотографувати.

10 травня 2019 року ухвалою слідчого судді Київського РС м. Полтава Калько О.С. призначено судово-медичну експертизу, проведення якої доручено Полтавському обласному бюро СМЕ. Відповідно до висновку експерта БСМЕ № 407 від 10 травня 2019 року згідно з п. 4.13 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України Про розвиток за вдосконалення судово-медичної служби України від 17 січня 1995 року, у зв`язку з відсутністю документації на ім`я гр. ОСОБА_1 (рентгенограми на гр. ОСОБА_1 від дати подій 02 травня 2019 року та карти виклику з Комунальної установи Полтавського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф від 02 травня 2019 року) дати відповіді на поставлені питання неможливо.

04 червня 2019 року до КУ Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф направлено запит з метою отримання карти виклику ШМД за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 22 червня 2019 року кримінальне провадження №20001086 закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, про що потерпіла ОСОБА_1 поінформована письмово листом від 22 червня 2019 року за №3999/115/102-19 з наданням копії постанови про закриття.

15 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтава Калько О.С. рішення слідчого про закриття кримінального провадження скасовано. 28 липня 2020 року відповідно до постанови прокурора Полтавської місцевої прокуратури Петруні В.С. органом, який буде здійснювати подальше досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001086 визначено сектор дізнання відділення поліції №1 Полтавського ВП ГУНП. 17 серпня 2020 року призначено судово-медичну експертизу з одночасним наданням для її проведення карти виклику ШМД (№ЕО46335-001 від 02 травня 2019 року). Відповідно до додаткового висновку експерта БСМЕ № 931 від 21 вересня 2020 року згідно з пунктом 4.13 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток за вдосконалення судово-медичної служби України» від 17 січня 1995 року, у зв`язку з відсутністю документації на ім`я гр. ОСОБА_1 (рентгенограми лівого колінного суглобу від дати подій 02 травня 2019 року на гр. ОСОБА_1 ), дати відповіді на поставлені питання неможливо.

Листами від 14 серпня 2020 року за №56921/115/102-2020, від 25 серпня 2020 року за №Фи-307/кц/115/102-2020 та від 31 серпня 2020 року №Фи-318/кц/115/102-2020 ОСОБА_1 викликалася до підрозділу дізнання для проведення слідчих (процесуальних) дій, зокрема отримання рентгенограми, але не з`явилася, не повідомивши причину неявки, у зв`язку з чим проведення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні неможливо.

05 листопада 2020 року з метою встановлення місця перебування ОСОБА_1 направлено запит до УІАП ГУНП. Відповідно до листа УІАП ГУНП від 12 листопада 2020 року інформація в підсистемі Аркан відносно ОСОБА_1 відсутня. 10 листопада 2020 року за вказаною ОСОБА_1 адресою проживання направлено лист за №ФИ-472/115/102-2020 з роз`ясненням про необхідність надання рентгенограми лівого колінного суглобу від 02 травня 2019 року для проведення судово-медичної експертизи з одночасним викликом до підрозділу дізнання. На виклик ОСОБА_1 не з' явилася. 27 січня 2021 року кримінальне провадження №0001086 закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України.

13 травня 2021 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави Калько С.О. постанову про закриття кримінального провадження від 27 січня 2021 року скасовано. Після надходження кримінального провадження до підрозділу дізнання відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП, розслідування у формі дізнання відновлено.

24 травня 2021 року СКП ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області надано доручення в порядку ст. 40-1 КПК України з метою встановлення можливих свідків та очевидців вказаної події, відпрацювання прилеглої до місця вчинення злочину території на предмет наявності камер відеоспостереження, встановлення особи та місцезнаходження ОСОБА_4 , яка була очевидцем подій з метою її подальшого допиту в якості свідка. 26 травня 2021 року кримінальне провадження №0001086 вивчено у відділі дізнання ГУНП та за результатами вивчення надано вказівки у порядку статті 39-1 КПК України та взято на контроль.

Стосовно неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 16 березня 2021 року № ФИ-12239587 встановлено, що перевірка проводилася відділом дізнання ГУНП в Полтавській області та факти, що викладені у зверненні, стосувалися розслідування кримінального провадження №0001086, яке перебувало у провадженні дізнавача відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП. Зазначене звернення було розглянуто у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», про що на адресу, зазначену у зверненні, направлена відповідь за вих. № 44/ФИ-49/Покц від 23 березня 2021 року. Окрім того, встановлено, що на момент надання відповіді рішення про закриття кримінального провадження у передбаченому Законом порядку не було скасовано. Таким чином, підстав для проведення службового розслідування за фактом неналежного розгляду звернення від 16 березня 2021 року №ФИ-12239587 наразі не має. Досудове розслідування триває.

Листом Головного управління Національної поліції в Полтавській області вих. №24/ФИ-145/Покц, 24/ФИ-146/Покц, 241/ФИ-157/Кц від 10 червня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено, що керівництвом слідчого управління ГУНП у межах компетенції розглянуто її звернення щодо неналежного розгляду, на її думку, попереднього звернення начальником дізнання ГУНП в Полтавській області та з інших питань, та зазначено, що викладена нею у зверненнях інформація, взята до уваги та для подальшого використання у службовій діяльності. Встановлено, що сектором дізнання відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001086 за ч.1 ст. 125 (навмисне легке тілесне ушкодження) КК України. За результатами досудового розслідування 27 січня 2021 року винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. 13 травня 2021 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави Калька С.О. постанова про закриття кримінального провадження скасована. Після надходження кримінального провадження до підрозділу дізнання відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП розслідування у формі дізнання відновлено. З метою перевірки фактів, викладених у зверненні, кримінальне провадження № 0001086 вивчено у відділі дізнання ГУНП та стан розслідування взято на контроль. Стосовно неналежного розгляду її попереднього звернення від 16 березня 2021 року № ФИ-12239587 проінформовано, що перевірка проводилася відділом дізнання ГУНП в Полтавській області, оскільки факти, які викладені у зверненні, стосувалися розслідування кримінального провадження №0001086, яке перебувало у провадженні дізнавача відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП.

Зазначене звернення було розглянуто у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», про що на адресу, вказану у зверненні, направлена відповідь за вих. № 44/ФИ-49/Покц від 23 березня 2021 року. Разом з тим, на момент надання відповіді рішення про закриття кримінального провадження у передбаченому Законом порядку було не скасовано. Таким чином, підстав для проведення службового розслідування за фактом неналежного розгляду звернення від 16 березня 2021 року № ФИ-12239587 наразі немає.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо неналежного розгляду її звернення та невжиття відповідних заходів реагування на її звернення, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області допущено протиправні дії щодо неналежного розгляду звернення позивача від 15 травня 2021 року №ФИ-12523475. Таким чином, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення позивача від 15 травня 2021 року №ФИ-12523475.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неперенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 за реєстраційним №ФИ-12523475 від 15 травня 2021 року, до повноважень якого входить вирішення викладених у зверненні питань (щодо відшкодування моральних збитків в сумі 35000000,00 грн), згідно вимог пункту 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян", суд першої інстанції дійшов висновку, що вирішення викладених у зверненні позивача питань входить до компетенції ГУ НП в Полтавській області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96 (далі - Закон № 393/96).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону № 393/96 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст. 4 Закону № 393/96, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно із ст. 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до статті 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Згідно зі ст. 14 Закону № 393/96, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Пропозиції (зауваження) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Згідно зі ст. 15 Закону № 393/96, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону № 393/96 встановлено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Згідно із ст. 19 Закону № 393/96, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Частиною 1 ст. 20 Закону № 393/96 встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Єдиний порядок для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян установлено Порядком розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15 листопада 2017 року №930, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 року за №1493/31361 (далі - Порядок №930).

Згідно з п. 5 розділу І Порядку №930, громадяни України мають право звернутися до органів (підрозділів) поліції, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями з питань, пов`язаних з діяльністю Національної поліції України, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, із заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №930 звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи "Урядовий контактний центр" та телефонну "гарячу лінію" Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп`ютерами.

У відповідності з п. п. 1, 2, 3, 5, 6 розділу IV Порядку №930 керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

Згідно з п. п. 12, 13, 14 розділу IV Порядку №930, за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Пунктом 17 розділу IV Порядку №930 встановлено, що якщо викладена у зверненні інформація належить до компетенції поліції не повністю, розглядається лише та частина, що стосується компетенції Національної поліції України. У цьому випадку копія звернення у строк не пізніше п`яти днів з наступного дня після реєстрації спрямовується виконавцем за належністю, про що повідомляють заявника.

Відповідно до пунктів 1-7 розділу V Порядку №930 скарга на дії чи рішення органу (підрозділу) поліції або їх посадових осіб подається в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до законодавства України, у разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Розгляд скарг громадян на дії (бездіяльність) працівників органів (підрозділів) поліції здійснюється в порядку, передбаченому цим Порядком.

За кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України.

За результатами перевірки виконавець складає і подає на розгляд керівнику органу (підрозділу) поліції або його заступникам рапорт (доповідну записку), в якому (якій) зазначає чи підтвердилися наведені відомості (факти) та яких заходів вжито для усунення виявлених порушень або недоліків. Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова відповідь.

Рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу (підрозділу) поліції (або його заступник), у провадженні якого знаходиться скарга. У разі визнання скарги громадянина обґрунтованою або такою, що підлягає задоволенню, забезпечується повнота і своєчасність її розгляду, приймаються рішення відповідно до законодавства України і негайно вживають заходів щодо поновлення порушених прав громадянина. Рішення вищого органу поліції за результатами розгляду скарги у разі незгоди з ним громадянина може бути оскаржено до суду в установлений законодавством України строк.

Забороняється надсилати скарги громадян для розгляду тим органам (підрозділам) поліції або їх посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, а також тим, які не мають повноважень для їх розгляду.

У разі необхідності підпорядкованому органу (підрозділу) поліції може бути доручено проведення додаткової перевірки конкретних обставин чи відомостей (фактів), викладених у зверненні громадянина, відповідно до законодавства України.

Розгляд і вирішення скарги, поданої з порушенням зазначеного строку, можуть бути здійснені у разі поновлення органом (підрозділом) поліції чи посадовою особою, що розглядає скаргу, строку, якщо буде визнано, що він порушений з поважних причин.

Аналізуючи норми Закону №393/96-ВР, зокрема, положення статті 15 та Порядку № 930, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язок органів, до яких направлені звернення, повідомляти осіб про наслідки їхнього розгляду, як елемент конституційної гарантії звернення до органів публічної влади, включає і доведення змісту відповіді до заявника.

З огляду на зміст указаного зобов`язання, орган уважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: засобами поштового або електронного зв`язку.

Як встановлено матеріалами справи, позивач звернулася через Урядовий контакт-центр до начальника ГУ НП в Полтавській області Вигівського І. зі зверненням від 15 травня 2021 року №ФИ-12523475, в якому просила:

ініціювати проведення службової перевірки по факту незаконного закриття КП №0001086 від 03 травня 2019 року (з наданням копій матеріалів перевірок) та невиконання дізнавачем відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області необхідних та достатніх заходів, викладених в ухвалі Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2021 року у справі №552/2541/19, з притягненням його до відповідальності;

притягнути до відповідальності начальника відділу дізнання ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 за відсутність контролю, що підтверджено відповіддю вказаного відділу від 23 березня 2021 року за вих. №44/ФИ-49/Покц;

ініціювати проведення додаткової службової перевірки по факту незаконного закриття КП №0001086, яке скасовано ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15 липня 2020 року у справі №552/2541/19, з притягненням до відповідальності;

надати змістовну та ґрунтовну відповідь окремо по кожному факту з вирішенням питання про відшкодування моральних збитків по вказаним фактам в сумі 35000000,00 грн.

Копію звернення просила направити до Генеральної прокуратури України.

Відповідачем здійснено перевірку проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001086 від 03 травня 2019 року, в якому позивач є потерпілою, та вчинення дій у межах такого кримінального провадження щодо встановлення складу злочину. За результатом вказаної перевірки надано вказівки у порядку статті 39-1КПК України та взято на контроль зазначене кримінальне провадження. Також встановлена відсутність підстав для проведення службового розслідування за фактом неналежного розгляду звернення від 16 березня 2021 року №ФИ-12239587.

Про результати проведеної перевірки позивачу повідомлено листом Головного управління Національної поліції в Полтавській області вих. №24/ФИ-145/Покц, 24/ФИ-146/Покц, 241/ФИ-157/Кц від 10 червня 2021 року, зі змісту якого слідує, що позивачу надано відповіді по питанню притягнення до відповідальності начальника відділу дізнання ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 за фактом неналежного розгляду звернення від 16 березня 2021 року №ФИ-12239587 та надання на нього відповіді від 23 березня 2021 року за вих. №44/ФИ-49/Покц.

Колегія суддів погоджується з висноками суду першої інстанції, що лист Головного управління Національної поліції в Полтавській області вих. №24/ФИ-145/Покц, 24/ФИ-146/Покц, 241/ФИ-157/Кц від 10 червня 2021 року не містить відомостей про результати розгляду питань, поставлених позивачем у зверненні від 15 травня 2021 року №ФИ-12523475, а саме: не надано позивачу відповіді по питаннях: наявності / відсутності підстав для проведення службової перевірки по факту незаконного закриття КП №0001086 від 03 травня 2019 року та невиконання дізнавачем відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області необхідних та достатніх заходів в межах такого провадження, а також вирішення питання про відшкодування моральних збитків по вказаних фактах в сумі 35000000,00 грн.

Отже, відповідач розглянув звернення позивача від 15 травня 2021 року №ФИ-12523475 не в повному обсязі та не надав відповіді по всіх поставлених питаннях.

Оскільки відповідь Головного управління Національної поліції в Полтавській області на скаргу позивача не містить результатів об`єктивного розгляду скарги, перевірки викладених фактів у скарзі, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними дії щодо неналежного розгляду звернення позивача від 15 травня 2021 року №ФИ-12523475.

Як наслідок, наявні підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду.

Стосовно позовних вимог та доводів апеляційної скарги щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неперенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, а саме до Генеральної прокуратури звернення ОСОБА_1 в частині відшкодування моральних збитків в сумі 35000000,00 грн., то колегія суддів зазначає.

За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Водночас, звернення подається органу, до повноважень якого віднесено вирішення порушеного у зверненні питання.

Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк.

Вказані висновки, узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 804/9185/15.

Крім того, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 04.07.2018 у справі №800/580/17, звернення громадян повинен розглядати той орган, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

Як встановлено матеріалами справи, відповідачем зазначено, що вирішення викладених у зверненні позивача питань входить до компетенції ГУ НП в Полтавській області.

Тобто, під час розгляду звернення ГУ НП в Полтавській області установлено, що питання, які порушені в зверненні позивача, входять до його повноважень, а тому обов`язку щодо перенаправлення за належністю звернення не виникло.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неперенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення ОСОБА_1 за реєстраційним №ФИ-12523475 від 15 травня 2021 року, до повноважень якого входить вирішення викладених у зверненні питань (щодо відшкодування моральних збитків в сумі 35000000,00 грн), згідно вимог пункту 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян".

Доводи апелянта з посиланням на те, що судом першої інстанції не взято до уваги вимоги статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини щодо ефективного засобу захисту, принципу належного урядування, колегія суддів відхиляє, оскільки ним не наведено жодних фактичних обставин справи на підтвердження вказаного факту. Крім того, положення вказаних статей ґарантують кожному право подати до суду будь-який позов щодо його прав і обов`язків та на їх ефективний захист, якими апелянт скористався.

Щодо решти доводів апелянта, то колегія суддів зауважує, що в даному випадку між позивачем та відповідачем, виникли правовідносини з розгляду звернення громадян, які врегульовані спеціальним Законом України "Про звернення громадян", які визначають обов`язок відповідача під час розгляду звернення позивача вирішити порушені у ньому питання по суті, з дотриманням установлених строків і порядку, забезпечення особи, що звернулась із зверненням, відповідною інформацією тощо.

Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують, позивач в своїй апеляційній скарзі обмежився лише викладом обставин та норм права, проте не обґрунтував, у чому саме полягає неправильне застосування (порушення) судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 року у справі № 440/6971/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2021 по справі № 440/6971/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський