Справа № 540/4596/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4596/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позвоного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "В.І.П.Строй" до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

встановив:

Приватне підприємство "В.І.П.Строй" звернулось до суду з позовом до Державної податкової служби України, в якому просить визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію №1394/ШК/99-00-04-03-03-06 від 06.04.2021р. надану Державною податковою службою України () на запит №30/11/20-2 від 30.11.2020 Приватному підприємству "В.І.П.Строй" (), з вилученням її з єдиного державного реєстру індивідуальних податкових консультацій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.12.2020 року ПП «В.І.П.СТРОЙ» звернулося з запитом на отримання індивідуальної податкової консультації №30/11/20-2 від 30.11.2020 до Державної податкової служби України, в якому просило надати роз`яснення, яку ознаку доходів фізичної особи-Поручителя необхідно вказувати у Податковому розрахунку (формі № 1-ДФ) ПП «В.І.П.СТРОЙ» після повернення ПП «В.І.П.СТРОЙ» боргу фізичній особі поручителю за кредитним договором.

Відповідно до оспорюваної податкової консультації ДПС України роз`яснила позивачу, що сума боргу, яку боржник повертає фізичній особі-Поручителю (новому кредитору) є доходом, і тому боржник, як податковий агент, зобов язаний утримати податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, нарахувати та сплатити єдиний внесок, а ознаку доходу в Розрахунку, згідно Порядку, вказати «127», найменування якої «Інші доходи, крім сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби (підпункт 164.2.20 пункту 164.2. статті 164 розділу V Кодексу), зі скороченим найменуванням «Інші доходи, які включаються до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу».

Не погоджуючись з позицією Державної податкової служби України. ПП «В.І.П.СТРОЙ» звернулось до суду з цим позовом.

Ухвалою від 30.08.2021 вказаний позов залишений без руху, позивачу наданий строк на усунення недоліків. Ухвала виконана, недоліки позову усунуті.

Ухвалою від 08.10.2021 провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, зі змісту якого убачається, що ДПС України позов не визнає. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що з порушених у заяві питань ДПС була надана індивідуальна податкова консультація листом від 06.04.2021 № І 394/ІПК/99-00-04-03-03-06, в якій зазначено, що кошти, виплачені фізичній особі - поручителю як новому кредитору за кредитним договором юридичною особою (боржником) відображаються податковим агентом у додатку 4 ДФ до Розрахунку як інші доходи за ознакою доходу «127».

Таким чином, ДПС вважає, що індивідуальна податкова консультація від 06.04.2021 № 1394/ІПК/99-00-04-03-03-06 є обґрунтована, правомірна та не несе за собою скасування чи поновлення виконавчих документів прийнятих контролюючим органом до відповідного платника, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач, не погоджуючись з позицією відповідача, надав відповідь на відзив, та звертає увагу на таке. Фізична особа виступила Поручителем перед Банком за боржника ПП «В.І.П.СТРОЙ», та протягом 2020 року погасила кредитний борг та проценти. На підставі цього, ПП «В.І.П.СТРОЙ» хоче повернути фізичній особі - Поручителю, суму сплаченого даною фізичною особою кредитного боргу та процентів по кредиту.

Виплати, які будуть здійснені фізичній особі - Поручителю, ПП «В.І.П. СТРОЙ» мало намір відобразити у формі 1-ДФ, згідно Порядку. Проте не знає, який код ознаки доходу згідно Порядку вказати при повернені цих сум.

Позивач вважає, що при поверненні боргу фізичній особі - Поручителю, не виникатиме об`єкта оподаткування, оскільки їй повертатиметься сума коштів, що фактично була погашена за боржника, і додаткового зростання капіталу у особи не відбуватиметься.

ПП «В.І.П.СТРОЙ» не розуміє чому при поверненні суми боргу фізичній особі - Поручителю, у фізичної особи виникає дохід та обов`язок оподаткування цього доходу, при тому, що повертається та сума грошових коштів, яка була сплачена фізичною особою -Поручителем за боржника.

У зв`язку з цим, вважаємо, що контролюючий орган загалом не розібрався у ситуації, яка описувалася у запиті, та звів свою відповідь до формального цитування статей, без обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, що запитувалися, а тому просить задовольнити позов.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

29 жовтня 2019 між АТ «МетаБанк» (Банк) та ПП «В.І.П.СТРОЙ» (Позичальник) укладений кредитний договір №57-19/0011-К відповідно до предмету якого Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювану кредитну лінію (ліміт кредитування) у розмірі 11 800 000,00 гривень на термін по 28 жовтня 2020 року, включно, та надавати Позичальнику кредити в межах ліміту кредитування, у порядку та на умовах, передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язується використовувати кредити за цільовим призначенням, своєчасно та у повному обсязі повертати Банку кредити, сплачувати проценти, комісії та інші платежі, а також виконувати інші зобов`язання за цим договором.

Також 29.10.2019 між АТ «МетаБанк» та громадянкою ОСОБА_1 укладений договір застави № 57-19/0011-МП/К (майнова порука, майнові права за договором банківського вкладу).

06 травня 2020 року між АТ «МетаБанк» (Банк) та ПП «В.І.П.СТРОЙ» (Позичальник) укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №57-19/0011-К від 29.10.2019, відповідно до якої внесені зміни, зокрема, у п.1.7 Договору, а саме: «1.Пункт 1.7. Договору викласти в наступній редакції:

1.7. Забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника за цим договором є:

1.7.1. Застава майнових прав за депозитним договором, що розміщені в Банку ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) на строк, що перевищує строк дії цього Договору, не менш ніж па два дні, згідно з відповідним договором застави, що укладений між Банком та вищезазначеною громадянкою.

1.7.2. Порука громадянки ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) згідно договору поруки, який укладається між останньою та Банком.»

Також 06.05.2020 між АТ «МетаБанк» (Банк) та громадянкою ОСОБА_1 (Поручитель) укладений договір поруки №57-19/0011-К/П, відповідно до якого Поручитель, у разі невиконання ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «В.І.П.СТРОЙ» (надалі - Позичальник) перед Банком зобов`язань повернути кредит в сумі 11 800 000,00 гривень, сплатити проценти, комісії, суми неустойки (штраф, пені), відшкодувати збитки, сплатити інші платежі за кредитним договором № 57-19/0011-К від 29 жовтня 2019р., укладеним між Банком та Позичальником (надалі - Кредитний договір), зобов`язується в порядку, зазначеному цим договором, погасити Банку за Позичальника борг у повному обсягу за Кредитним договором за весь період невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором.

Крім того, 12 грудня 2019 року між АТ «МетаБанк» (Банк) та ПП «В.І.П.СТРОЙ» (Позичальник) укладений кредитний договір №57-19/0014-К, за умовами якого Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію (ліміт кредитування) у розмірі 3700000,00 грн на термін по 08.12.2020, включно та надавати Позичальнику кредити в межах ліміту кредитування, у порядку та на умовах, передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язується використовувати кредити за цільовим призначенням, своєчасно та у повному обсязі повертати Банку кредити, сплачувати проценти, комісії та інші платежі, а також виконувати інші зобов`язання за цим договором

Також 12.12.2019 між АТ «МетаБанк» (Банк) та громадянкою ОСОБА_2 (Заставодавець) укладений договір застави №57-19/0014-МП/К-1.

06 травня 2020 року між АТ «МетаБанк» (Банк) та ПП «В.І.П.СТРОЙ» (Позичальник) укладена додаткова угода №1 до кредитного договору №57-19/0014-К від 12.12.2019, за умовами якого сторони дійшли згоди п.1.7 Договору та викласти у наступній редакції: «Забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника за цим договором є:

1.7.1. Застава майнових прав за депозитним договором, що розміщені в Банку ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) на строк, що перевищує строк дії цього Договору, не менш ніж на два дні, згідно з відповідним договором застави, що укладений між Банком та вищезазначеною громадянкою.

1.7.2. Порука громадянки ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) згідно договору поруки, який укладається між останньою та Банком».

Також 06.05.2020 між АТ «МетаБанк» (Банк) та громадянкою ОСОБА_2 (Поручитель) укладений договір поруки №57-19/0014-К/П, за умовами якого Поручитель, у разі невиконання ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ „В.І.П.СТРОЙ(надалі - Позичальник) перед Банком зобов`язань повернути кредит в сумі 3 700 000,00 (Три мільйони сімсот тисяч гривень 00 копійок) гривень, сплатити проценти, комісії, суми неустойки (штраф, пені), відшкодувати збитки, сплатити інші платежі за кредитним договором № 57-19/0014-К від 12 грудня 2019 року, укладеним між Банком та Позичальником (надалі - Кредитний договір), зобов`язується в порядку, зазначеному цим договором, погасити Банку за Позичальника борг у повному обсягу за Кредитним договором за весь період невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором (п.1 Договору).

Також з матеріалів справи убачається, що позивач погашає борг перед поручителем ОСОБА_1 у сумі 823467,63 грн за договором поруки №57-19/0011-К/П від 06.05.2020 та перед поручителем ОСОБА_2 у сумі 346 594,50 грн за договором поруки №57-19/0014-К/П від 06.05.2020.

У зв`язку з викладеним Підприємство звернулось до ДПС України із запитом №30/11/20-2 від 30.11.2020 на індивідуальну податкову консультацію, у якій позивач виклав обставини та просив роз`яснити яку ознаку доходів фізичної особи-Поручителя необхідно вказувати у Податковому розрахунку (формі №1-ДФ) після повернення Підприємством боргу.

Розглянувши вказаний запит ДПС України надала індивідуальну податкову консультацію №1394/ШК/99-00-04-03-03-06 від 06.04.2021, відповідно до якої податковим органом роз`яснено, що «Відповідно до п.4 розділу IV Порядку в додатку 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» до Розрахунку у графі 6 «Ознака доходу» зазначається ознака доходу, наведена у розділі 1 «Довідник ознак доходів фізичних осіб» додатка 2 до Порядку.

Згідно з Довідником ознак доходів фізичних осіб інші доходи відображаються податковим агентом у додатку 4ДФ до Розрахунку за ознакою доходу «127».».

Зі змісту вказаної індивідуальної податкової консультації убачається, що податковий орган висловлює думку проте, що сума боргу, яку боржник повертає фізичній особі-Поручителю (новому кредитору) є доходом, і тому боржник, як податковий агент, зобов язаний утримати податок на доходи фізичних осіб, військовий збір, нарахувати та сплатити єдиний внесок, а ознаку доходу в Розрахунку, згідно Порядку, вказати «127», найменування якої «Інші доходи, крім сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби (підпункт 164.2.20 пункту 164.2. статті 164 розділу V Кодексу), зі скороченим найменуванням «Інші доходи, які включаються до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу».

Не погоджуючись з позицією Державної податкової служби України, викладеною в індивідуальній податковій консультації, ПП «В.І.П.СТРОЙ» звернулось до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до п.14.1.172-1 п.14.1 ст.14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

За змістом пункту 53.2 статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Аналіз викладених норм права дає можливість дійти висновку, що індивідуальна податкова консультація надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.

Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.

У даному конкретному випадку позивач звернувся до ДПС України з приводу отримання індивідуальної податкової консультації щодо визначення необхідної ознаки доходів фізичної особи-поручителя у податковому розрахунку (формі №1-ДФ) після повернення Підприємством боргу.

Судом встановлено, що у 2019 році ПП «В.І.П.СТРОЙ» виступило боржником за кредитними договорами, укладеними з банківською установою. Фізичні особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виступили поручителями за цими кредитними договорами. Вказані фізичні особи (які не є фізичними особами-підприємцями) протягом 2020 року сплатили усі платежі у повному обсязі Банку, а саме: проценти та суму кредитної заборгованості, яку мав би сплатити Банку ПП «В.І.П.СТРОЙ». Отже, ПП «В.І.П.СТРОЙ» на сьогоднішній день є боржником перед ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які фактично виконали кредитні зобов`язання за Договором поруки №57-19/0011-К/П від 06.05.2020 та Договором поруки №57- 19/0014-К/П від 06.05.2020 і має намір повернути даним особам зазначені борги, згідно листів № 30/11/20-3 від 30.11.2020 та №30/11/20-4 від 30.11.2020 в яких ПП «В.І.П.СТРОП» зобов`язується повернути Поручителям сплачені ними суми коштів по кредитним зобов`язанням.

При цьому суд звертає увагу, що повернення боргу здійснюватиметься у той же сумі, яку сплатили Поручителі Банку, та інші додаткові виплати не здійснюватимуться, оскільки однією з основних умов оформлених договорів поруки є те, що виконання поручителями кредитних зобов`язань за позичальника (сплата відсотків, основного кредиту), здійснюється на безоплатній основі, без встановлення процентів та отримання поручителями будь-якої майнової вигоди по даним договорам.

ДПС України, надаючи індивідуальну податкову консультацію, виходила з того, що у вказаних обставинах має місце отримання фізичними особами-поручителями доходів, а тому Підприємство має статус податкового агента, яке зобов`язане подавати у строки, встановлені Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку.

Також податковий орган роз`яснив: «Форма Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі - Розрахунок) та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі - Порядок) затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 № 773).

Відповідно до п. 4 розділу IV Порядку в додатку 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» (далі - додаток 4ДФ) до Розрахунку у графі 6 «Ознака доходу» зазначається ознака доходу, наведена у розділі 1 «Довідник ознак доходів фізичних осіб» додатка 2 до Порядку.

Згідно з Довідником ознак доходів фізичних осіб інші доходи відображається податковим агентом у додатку 4ДФ до Розрахунку за ознакою доходу «127».».

Суд не погоджується з таким висновком контролюючого органу з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У відповідності до частин 1, 2 статті 556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до положень ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Положеннями ст.164 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Наказом Міністерства Фінансів № 290 від 29.11.99, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 р. за № 860/4153 затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 дохід, яке визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності.

Пунктом 5 зазначеного Положення визначено, що дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Національному положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Тобто, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що фактично фізичні особи поручителі набули статусу нового кредитора, до якого перейшли права Банку та, враховуючи, що позивачем погашається сума боргу, сплаченого поручителями за Підприємство без додаткових нарахувань (неустойки, штрафу, пені, відсотків), відсутній факт отримання доходу такими поручителями, а, відтак, об`єкт оподаткування з податку на доходи фізичних осіб також відсутній.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про безпідставність посилань податкового органу щодо відображення податковим агентом за результатами наведених операцій у додатку 4ДФ до Розрахунку за ознакою доходу «127» - Інші доходи, крім сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби (пп. 164.2.20 ПКУ).

Підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 ПК України передбачає, що одним із принципів, на яких ґрунтується податкове законодавство України, є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно - правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Окрім того, пунктом 56.21 статті 56 ПК України передбачає, що у разі, коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акту суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Необхідність врахування цієї норми контролюючими органами підтверджено і у рішеннях Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Shchokin v. Ukraine" та від 07.07.2011 у справі "Serkov v. Ukraine".

В обох справах Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення прав заявників, гарантованих статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі якості закону і не забезпечувало адекватного захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Відповідно, на думку Європейського Суду з прав людини, відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства, яка призводила до його суперечливого тлумачення, порушує вимоги Конвенції щодо якості закону.

Крім того, суд при прийнятті рішення враховує і ту обставину, що позивачу не було надано обґрунтовану консультацію, оскільки податковим органом не роз`яснено та не наведено на підставі яких норм повернений борг набуває статусу доходу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність свого рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана індивідуальна податкова консультація №1394/ШК/99-00-04-03-03-06 від 06.04.2021 року є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Також для належного та ефективного відновлення порушеного права позивача керуючись частиною 2 статті 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Державну податкову службу України надати ПП «В.І.П.Строй» нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Вказаний спосіб захисту порушених прав позивача є достатнім та ефективним, тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині вилучення індивідуальної податкової консультації з єдиного державного реєстру податкових консультацій.

Таким чином, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Приватного підприємства "В.І.П.Строй" до Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України №1394/ШК/99-00-04-03-03-06 від 06.04.2021.

Зобов`язати Державну податкову службу України надати Приватному підприємству нову податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, ) на користь Приватного підприємства "В.І.П.Строй" (73000, м. Херсон, вул.Соборна, буд.32-Б, оф.5, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 111000000