Справа № 205/2934/21
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2021-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.10.2021 Єдиний унікальний номер 205/2934/21
Єдиний унікальний номер судової справи 205/2934/21
Номер провадження 2-а/205/47/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Ромейка Олександра Вікторовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Ромейка Олександра Вікторовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов обґрунтовано тим, що 28 березня 2021 року о 15 годині 49 хвилин ОСОБА_1 їхав на належному йому автомобілі марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений відповідачем. Інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (далі - УПП в Дніпропетровській області) Ромейко О.В. склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладення штрафу в сумі 20 400 грн. Відповідно до постанови позивач керував автомобілем, будучи позбавлений права керувати транспортним засобом згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Позивач не згодний з даною постановою, вважає її незаконною, оскільки не знав, що його позбавлено прав на керування транспортним засобом, водійське посвідчення у нього не вилучали.

На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, а також залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

11 серпня 2021 року від представника третьої особи УПП в Дніпропетровській області Марченко А. надійшло пояснення, в якому він заперечував проти позову, оскільки оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам законодавства, а факт правопорушення підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили порушення позивачем вимог ПДР України.

03 вересня 2021 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позову через безпідставність позовних вимог.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності, при дослідженні доказів дослідити матеріали справи про адміністративне правопорушення, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи письмово просили розгляд справи проводити за їх відсутності, проти задоволення позову заперечували.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення № 205/4021/20, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлено, що постановою інспектора УПП в Дніпропетровській області Ромейка О.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 23 березня 2021 року серії ЕАН № 3986347 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 400 грн. Відповідно до вказаної постанови 28 березня 2021 року позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року, ЄУН 205/4021/20, чим порушив п.2.1.а.ПДР - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування (а.с.9).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що про позбавлення його права на керування транспортним засобом обізнаний не був, посвідчення водія у нього не вилучали. На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 подав клопотання щодо дослідження судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи № 205/4021/20, встановив наступне.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 травня 2021 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року, апеляційну скаргу залишено без задоволення, постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року - без змін. Постанова набрала законної сили негайно після її винесення, тобто 07 травня 2021 року.

З зазначеної постанови встановлено, що постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року було винесено за відсутності ОСОБА_1 та її копії було отримано ОСОБА_1 05 квітня 2021 року.

З протоколу про адміністративне правопорушення, наявного у справі № 205/4021/20, вбачається, що документи у позивача не вилучалися.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 205/4021/20 підтверджено, що на час винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не знав про позбавлення його права на керування транспортного засобу, посвідчення водія в нього не вилучалося.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням КУпАП.

Так, ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнає, оскільки про позбавлення його прав на керування транспортним засобом не знав.

Окрім того, виносячи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності інспектор зазначив, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.1.а. ПДР.

Згідно з п. 2.1.а. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З викладеного слідує, що посилання відповідача у постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на п. 2.1.а.ПДР не відповідає вимогам закону, оскільки відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, прямо передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП. До того ж, як вже встановлено судом, посвідчення водія у позивача не вилучалося та з оскаржуваної постанови вбачається, що воно було пред`явлено інспектору при зупинці транспортного засобу. Отже, на дату винесення оскаржуваної постанови порушення п. 2.1.а.ПДР, а саме відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи, необізнаність позивача про позбавлення його права на керування транспортним засобом на дату винесення оскаржуваної постанови, набрання постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, якою його позбавлено права на керування транспортним засобом законної сили після ухвалення постанови Дніпровським апеляційним судом 07 травня 2021 року, тобто після винесення оскаржуваної постанови, а також з урахуванням посилання відповідача у постанові на порушення позивачем п. 2.1.а. ПРД, яке спростовано при розгляді даної справи, суд доходить висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Окрім того, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 та скасовує постанову серії ЕАН № 3986347 від 28 березня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача, та з урахуванням ч. 2 ст. 9 та п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України для ефективного захисту прав позивача, виходить за межі позовних вимог та вважає необхідним закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення судового збору з відповідача, суд покладає судові витрати, понесені ОСОБА_1 , на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 9, 126 КУпАП, Правилами дорожнього руху, ст.ст. 2, 9, 72, 77, 229, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Ромейка Олександра Вікторовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3986347 від 28 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Судові витрати, понесені позивачем, покласти на ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г.Остапенко