Справа № 500/7886/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 500/7886/21

15 листопада 2021 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Рудої О.М. про стягнення з ОСОБА_1 2982,90 доларів США виконавчого збору.

Ухвалою суду від 15.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Одночасно з позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанов про стягнення виконавчого збору від 02.11.2021 №58440065 та від 02.11.2021 №60020132 в рамках зведеного виконавчого провадження №67377366 до набрання законної сили рішенням у справі.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що 02.11.2021 державним виконавцем винесено постанову №58440065 про стягнення 2982,90 доларів США виконавчого збору та постанову №60020132 про стягнення 2964,47 доларів США виконавчого збору. Цього ж дня, з примусового виконання вказаних постанов відкрито виконавчі провадження №67360473 та №67360131 відповідно. В подальшому, 03.11.2021 виконавчі провадження №67360131 та №67360473 об`єднано постановою державного виконавця у зведене виконавче провадження №67377366. Позивач вважає постанови про стягнення виконавчого збору протиправними, а тому звернувся до суду з відповідними позовами. Однак державною виконавчою службою вчиняються дії щодо ідентифікації, арешту, опису і подальшої реалізації майна, що належить позивачу, а тому є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання судового рішення, адже в процесі розгляду справи судом майно, що належить ОСОБА_1 буде відчужене на користь третіх осіб. Визначаючись із способом забезпечення адміністративного позову просить врахувати, що норми Закону України "Про виконавче провадження" не містять механізму зупинення виконавчих дій в оспорюваному виконавчому провадженні до розгляду спору судом, враховуючи сам факт оскарження рішення (постанови), яка є виконавчим документом.

У відповідності до ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, виходячи з меж заявленого клопотання, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд при вирішенні питання про забезпечення позову враховує наступне.

Приписами ч.1 ст.150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 вказаної норми забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З наведених приписів Закону вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача є наявність відповідних підстав.

Суд зазначає, що за своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити її.

Згідно п.5 ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини,

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Як видно з заяви про забезпечення позову та доданих до нього матеріалів, 02.11.2021 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову №58440065 про стягнення 2982,90 доларів США виконавчого збору та постанову №60020132 про стягнення 2964,47 доларів США виконавчого збору.

Цього ж дня, з примусового виконання вказаних постанов державним виконавцем відкрито виконавчі провадження №67360473 та №67360131 відповідно.

В подальшому, 03.11.2021 виконавчі провадження №67360131 та №67360473 об`єднано постановою державного виконавця у зведене виконавче провадження №67377366.

Разом з цим, 03.11.2021 державним виконавцем внесено відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо заборони відчуження всього рухомого майна ОСОБА_1 , а також відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.11.2021 накладено арешт на все нерухоме майно в межах суми стягнення.

Водночас, правомірність постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №58440065 від 02.11.2021 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 2982,90 доларів США є предметом судового розгляду у даній справі Тернопільським окружним адміністративним судом.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження").

З наведених позивачем в поданій заяві доводів встановлено, що метою застосування запропонованих позивачем заходів забезпечення позову є унеможливлення стягнення коштів на підставі постанов про стягнення виконавчого збору від 02.11.2021 №58440065 та №60020132, до набрання законної сили судовим рішенням.

Суд враховує, що предметом судового оскарження у даній справі є лише постанова головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №58440065 від 02.11.2021 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 2982,90 доларів США, подальше примусове виконання якої може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача.

При цьому, в силу приписів п.5 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення;

Встановлені судом обставини свідчать про обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі внаслідок вчинення державними виконавцями виконавчих дій на підставі оскарженої постанови про стягнення виконавчого збору від 02.11.2021 №58440065 в розмірі 2982,90 доларів США, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову саме зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Рудої О.М. ВП №58440065 від 02.11.2021 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 2982,90 доларів США, а тому заява про забезпечення позову підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.150-157, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Рудої О.М. ВП №58440065 від 02.11.2021 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 2982,90 доларів США до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі №500/7886/21 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 15 листопада 2021 року.

Суддя Мандзій О.П.