Справа № 160/12388/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 листопада 2021 року Справа №160/12388/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТКЄМ» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 30.12.2020 року в адміністративній справі №160/12388/20,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі №160/12388/20 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТКЄМ» до Відповідача-1: Головного управління ДПС у місті Києві, Відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №202882 від 23.06.2020р. про відповідність платника податку на додану вартість ТОВ «СМАРТКЄМ» (ідентифікаційний код 42816494) критеріям ризиковості платника податку.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1737693/42816494 від 15.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 19.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 19.06.2020 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТКЄМ», датою її фактичного подання до реєстрації.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1768416/42816494 від 27.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.07.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 03.07.2020 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТКЄМ», датою її фактичного подання до реєстрації.

Визнати протиправним та скасовано Рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1768415/42816494 від 27.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 19.06.2020року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 19.06.2020 року, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТКЄМ», датою її фактичного подання до реєстрації.

Не погодившись з прийнятим рішенням учасники справи подали апеляційні скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 року відмовлено Головному управління ДПС у місті Києві у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі №160/12388/20 повернути.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.05.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТКЄМ» - залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі №160/12388/20 - залишено без змін.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.06.2021 року апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі №160/12388/20 повернуто Головному управління ДПС у місті Києві.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.10.2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі №160/12388/20 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року.

Відтак, з огляду на приписи статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення у справі №160/12388/20 набрало законної сили.

В матеріалах справи міститься звернення позивача від 07.06.2021 року №SC2021-273/0706 до ДПС України про надання відповіді за результатами розгляду листа від 27.04.2021 року №SC2021-259/2704 з вимогою про реєстрацію податкових накладних на підставі зазначеного рішення суду.

Згідно з відповіддю ДПС України на вимогу про реєстрацію податкових накладних від 27.04.2021 року та від 07.07.2021 року, відповідачем зазначено, що судові рішення з питань реєстрації або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які набрали законної сили, виконуються з дотриманням норм Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України та проводяться з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних", від 16.10.2014 №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (зі змінами), наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 "Про затвердження форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної" (зі змінами), у зв`язку із чим механізмом виконання судових рішень потребує певного часу для його реалізації, заходи щодо виконання рішення від 30.12.2020 року у справі №160/12388/20 тривають.

30 вересня 2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТКЄМ» надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 30.12.2020 року в адміністративній справі №160/12388/20. В обгрунтування вказаної заяви заявник вказав, що ТОВ «СМАРТКЄМ» звернулось до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2020 року у справі №160/12388/20 в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині прийняти нову постанову про задоволення позову, в іншій частині рішення суду залишити без змін. 05.05.2021 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення. Отже, 05.05.2021 року постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 05.05.2021 року та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду набрали законної сили. Керуючись ст.129-1 Конституції України, ТОВ «СМАРТКЄМ» неодноразово звертались з листами (вих. № SC2021-258/2704 від 27.04.2021 р., вих. № SC2021-273/0706 від 07.06.2021 р.) до ДПС України з проханням виконати судове рішення та зареєструвати податкові накладні. У відповідях (№11968/6/99-00-20-02-03-06 від 27.05.2021 р., №15439/6/99-00-20-02-03-06 від 07.07.2021 р.) на листи, ДПС України повідомило позивача, що механізм виконання судових рішень такої категорії потребує певного часу для його реалізації. Станом на 28.09.2021 року рішення суду в частині зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 19.06.2020, подану ТОВ «СМАРТКЄМ» (код ЄДР: 42816494), датою отримання зазначеної накладної - 19 червня 2020 року; податкову накладну №1 від 03.07.2020, подану ТОВ «СМАРТКЄМ» (код ЄДР: 42816494), датою отримання зазначеної накладної - 03 липня 2020 року; податкову накладну №2 від 19.06.2020, подану ТОВ «СМАРТКЄМ» (код ЄДР: 42816494), датою отримання зазначеної накладної - 19 червня 2020 року, відповідачем-2 не виконано та податкові накладні не зареєстровано. Заявник вважає, що в порушення вимог законодавства відповідачем фактично рішення суду не виконується більше ніж 3 місяці. Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду в порядку статті 382 КАС України.

У зв`язку з тим, що матеріали адміністративної справи №160/12388/20 разом із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 30.12.2020 року в адміністративній справі №160/12388/20 передано судді до розгляду 03.11.2021 року, що підтверджується довідкою за підписом начальника управління з організаційного забезпечення суду, яка міститься в матеріалах справи, питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 30.12.2020 року в адміністративній справі №160/12388/20 розглянуто 12.11.2021 року.

Суд ознайомившись із поданою заявою, дійшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 382 КАС України передбачено підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

У відповідності до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.382 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подачі звіту та накладення штрафу. Поряд з тим, суд зауважує, що такий захід судового контролю підлягає до застосування у разі не виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертає увагу, що норма статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст.382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України.

Враховуючи позицію суддів, викладену в постанові Великої Палати Верховного суду у справі №800/592/17, Кодекс адміністративного судочинства України, в редакції, що застосовується з 15 грудня 2017 року, не пов`язує встановлення судового контролю за виконанням рішення суду із встановленням у резолютивній частині рішення суду відповідачу - суб`єкту владних повноважень обов`язку подати звіт про виконання судового рішення. Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може як під час прийняття рішення у справі, так і після ухвалення рішення у справі (з урахуванням положень ч.1 ст.382 КАС України).

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України Про виконавче провадження).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України Про виконавче провадження врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Вказаний порядок встановлений статтею 63 Закону України Про виконавче провадження, зокрема в ч.1 цієї статті зазначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.3 ст.63 Закону України Про виконавче провадження виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що позивачем у поданій заяві не було наведено переконливих аргументів, підтверджених доказами, стосовно того, що у разі невжиття судом процесуальних заходів, передбачених статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалене у цій справі судове рішення по суті спору залишиться невиконаним, або для його належного виконання слід буде докласти значних зусиль, в тому числі, шляхом ініціювання нового провадження.

Крім того, суд зазначає, що у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Натомість, представником позивача не було надано доказів щодо відкриття виконавчого провадження.

Одночасно, суд звертає особливу увагу на те, що суб`єкт владних повноважень ДПС України рішення суду від 30.12.2020 року в адміністративній справі №160/12388/20 не відмовляється виконувати, а навпаки у відповідь на вимоги про реєстрацію податкових накладних, за зверненнями позивача від 27.04.2021 року та від 07.06.2021 року, зазначив про те, що ним вживаються заходи щодо виконання.

Отже, на момент розгляду вказаної заяви, судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення, у зв`язку з цим прав позивача.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача-2 подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк у цій справі, у зв`язку з передчасністю звернення заявника з відповідною заявою, оскільки відповідна оцінка діям відповідача-2 органом Державної виконавчої служби не надавалась, при цьому суд наголошує, що виконання рішення забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоцільність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язання Державної податкової служби України подати звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

'Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТКЄМ» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 30.12.2020 року в адміністративній справі №160/12388/20 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева