Справа № 580/8206/21
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року справа № 580/8206/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом адвоката Костюковича Ф.Ф. від імені ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

12.10.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Костюковича Ф.Ф. ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення від 21.04.2021 №48 про перерахунок пенсії;

зобов`язання відповідача здійснити з 15.03.2021 перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 14.04.2021 №21-195 вих-21 без обмеження граничного розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

Додатково просив здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звертався заявою до відповідача про перерахунок йому пенсії на підставі вказаної довідки, на що отримав лист відповідача та рішення про відмову у перерахунку пенсії, яке вважає таким, що не відповідає вимогам закону. З урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №1-223/2018(2840/18) та після реорганізації окружних прокуратур оплата праці діючих працівників з 15.03.2021 змінилась та здійснюється відповідно до положень ст.81 Закону України «Про прокуратуру». Стверджує, що з 15.03.2021 у нього виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії.

Ухвалою суду від 18.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Вказану ухвалу відповідач отримав 20.10.2021, що підтверджується розпискою.

05.11.2021 відповідач подав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Стверджує про відсутність законних підстав для перерахунку пенсії позивача у вказаному ним розмірі. На момент його звернення частини 13, 18 ст.50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру" втратили чинність і застосуванню підлягає ч.20 ст.86 №1697-VII "Про прокуратуру". Перерахунок та виплата пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" без обмеження її максимального розміру є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки максимальний розмір пенсії відповідно до ч.15 ст.86 вказаного закону не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Просить урахувати правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 10.12.2020 у справі №580/492/19, від 05.11.2020 у справі №440/2423/19, від 24.09.2020 у справі №640/5854/19 та у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2021 у справі №580/1950/21.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до протоколу №1234 від 09.04.2002 з 01.04.2002 позивачу призначена пенсія за вислугу років. Загальний процент пенсії від заробітку - 90%.

Посвідченням від 24.04.2002 серії НОМЕР_3 підтверджується, що позивачу призначена пенсія державної служби.

Згідно з посвідченням від 05.10.2020 серії НОМЕР_2 позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (Категорія 1).

14.04.2021 Черкаська обласна прокуратура видала позивачу довідку №21-195 вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 за №6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18) за нормами, чинними на 15.03.2021, за відповідною (прирівняною) посадою заступника міжрайонного прокурора (заступника керівника окружної прокуратури): посадовий оклад - 41600,00грн, надбавка за вислугу років (30%) - 12480,00грн, матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/2) - 4506,67грн, 4506,67грн, усього - 63093,34грн. Вказано, що максимальна база для нарахування єдиного соціального внеску з 15.03.2021 - 90000,00грн.

Відповідач прийняв рішення від 21.04.2021 №48 про перерахунок пенсії, відповідно до якого 19.04.2021 здійснив перерахунок пенсії з 01.04.2021, з 01.07.2021, з 01.12.2021, 21.05.2022, що підтверджується даними перерахунку пенсії від 20.04.2021. Застосував загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 60.00. Основний розмір пенсії від середнього заробітку 37856.00. Максимальний розмір пенсії 17690,00 грн.

06.05.2021 позивач звернувся заявою до відповідача, в якій просив повідомити йому причини відмови в нарахуванні йому пенсії у розмірі 90% від заробітку та її обмеження 10 мінімальними розмірами прожиткового мінімуму.

Листом від 17.05.2021 №3065-3077/Г-03/8-2300/21 відповідач повідомив. Відповідно до ч.2 ст.86 Закону України №1697 пенсія призначається в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати. Згідно з ч.15 ст.86 вказаного Закону максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Перерахунок пенсії згідно із заявою від 19.04.2021 проведено. Відсоток розрахунку пенсії від заробітної плати визначено відповідно до Закону України №1697, що діє на дату перерахунку розміру пенсії - 60%. Розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії з 01.04.2021 становить 17690,00грн (1769, 00грн(прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.07.2020) х 10). Вказав, що перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2021 проведено згідно з вимогами чинного законодавства та документами пенсійної справи.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Для вирішення спору суд урахував вимоги абзацу другого ст.19 Конституції України, якою встановлений обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані законами України: 5 листопада 1991 року №1789-XII (далі - Закон №1789-XII), від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII), від 08.07.2011 №3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VІ).

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд урахував, що призначення позивачу пенсії за вислугу років відбувалося згідно з нормами Закону №1789-XII.

Станом на час вирішення спору редакція ст.50-1 Закону №1789-XII встановлює, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Крім того максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ч.ч.13-14 Закону №1697-VII пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами. За пенсіонерами і членами їхніх сімейзберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законодавчими актами.

Відповідно до ч.2 ст.86 Закону №1697-VII, застосованої відповідачем у заявлених спірних правовідносинах, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої ст.86 Закону №1697-VII ухвалив Рішення №7-р(II)/2019, яким:

визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

положення ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний Суд України установив такий порядок його виконання:

ч.20 ст.86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

ч.20 ст.86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує:

перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;

відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Згідно зі ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а щодо подібних правовідносин зазначено:

"Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Тож колегія суддів приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосувалися порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Тому, застосувавши при перерахунку пенсії 80%, а не 90% від заробітної плати, відповідач діяв протиправно".

Згодом таке правозастосування було підтримано й у постанові Верховного суду від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а(2-а/310/652/16).

Відповідно до ст.2 Закону №3668 (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2021) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказаний Закон регулює правовідносини всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст.2 Закону №3668).

Отже, на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст.2 Закону №3668, зокрема, Закону України "Про прокуратуру", та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. Зазначені вище положення Закону №3668-VI не визнані Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а отже, є чинними та підлягають виконанню.

Безумовної суперечності вказаної норми Закону Конституції України не встановлено, зважаючи, що відповідно до ст.95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Держава прагне до збалансованості бюджету України.

Відповідно до ч.15 ст.86 Закону №1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Для вирішення спору суд на виконання ч.5 ст.242 КАС України врахував висновки, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 04 лютого 2021 року у справі №400/6132/20 щодо відмови у відкритті провадження у справі №400/6132/20 у подібних правовідносинах (за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним і скасування рішення відповідача про перерахунок пенсії в частині зменшення її розміру з 90% до 60% від заробітку та обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність, а також зобов`язання пенсійний орган здійснити перерахунок призначеної їй пенсії у розмірі 90% та без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020) за поданням судді Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В.В. від 21.01.2021 про розгляд справи як зразкової:

«…Колегія суддів Верховного Суду, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у цій зразковій справі, приходить до висновку, що фактичні обставини у спірних правовідносинах, які лягли в основу подання судді Миколаївського окружного адміністративного суду, не є новими у судовій правозастосовчій практиці.

Так, Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції щодо застосування норм матеріального права у спорах, пов`язаних з оскарженням дій пенсійного органу стосовно перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", із застосуванням при здійсненні такого перерахунку відсоткового значення розміру пенсії, яке на час здійснення її перерахунку було зменшено внаслідок змін у законодавстві.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а, висловлена правова позиція згідно з якою при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому зміни у законодавстві щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згодом таке правозастосування було підтримано й у постанові Верховного суду від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а(2-а/310/652/16).

Окрім цього, Верховним Судом неодноразово здійснювався касаційний розгляд справ, де позивачами виступали особи, яким пенсії були призначені відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру", а вимоги позовних заяв було звернуто до пенсійного органу стосовно неправомірності його дій та рішень щодо здійснення перерахунку такої пенсії із застосуванням обмеження її максимальним розміром, передбаченим статтею 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", в редакції зі змінами, внесеними Законами України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (постанови Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №205/8204/16-а, від 03.04.2018 у справі №361/4922/17, від 02.05.2018 у справі №704/87/17, від 15.08.2018 у справі №161/9572/17, від 17.01.2019 у справі №161/713/17, від 15.05.2019 у справі №554/4191/17, від 21.11.2019 у справі №161/14321/16-а, від 21.05.2020 у справі №554/10510/16-а, від 28.10.2020 у справі №686/2428/16-а).

Розглядаючи вищевказані справи, Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої положення норм чинного законодавства, якими обмежувався максимальний розмір пенсії, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню. Тобто, на момент проведення перерахунку пенсії позивачам, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у відповідача (відповідного територіального органу Пенсійного фонду України) законних підстав для здійснення виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-XII "Про прокуратуру" (в редакції на час призначення пенсії), оскільки положення цієї статті втратили чинність.

Колегія суддів звертає увагу, що відступу від вищенаведених правових позицій суду касаційної інстанції не відбувалось, а процесуальний закон не наділяє такими повноваженнями суд першої інстанції, в тому числі й Верховний Суд, при розгляді ним справи як зразкової».

Отже, встановлене позивачу відсоткове значення його пенсії в розмірі 90% для перерахунку зміні не підлягає.

За вказаною в позовній заяві у цій справі довідкою відповідач прийняв рішення (акт владного управлінського характеру) від 21.04.2021 в особовій справі №48, яким здійснив перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ "Про прокуратуру" з 01.04.2021, 01.07.2021 та 01.12.2021, 21.05.2022, застосувавши обмеження розміру та змінивши відсоткове значення для перерахунку на 60%. Зменшення відсоткового значення не відповідає вказаним вище нормам та висновкам Верховного Суду щодо їх застосування. Водночас загальний факт перерахунку пенсії на підставі оспорюваного рішення за нормами закону про прокуратуру відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для визнання протиправним і скасування відповідного рішення.

У заявлених правовідносинах згідно з викладеними підставами позову та враховуючи вище викладені норми закону порушення прав полягало виключно в частині зменшення позивачу під час вказаного перерахунку відсоткового значення. Для виконання завдання адміністративного суду, вказаного в ст.2 КАС України, з метою належного способу відновлення порушеного права, суд дійшов висновку визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії під час її спірного перерахунку.

Враховуючи ч.20 ст.86 Закону №1697-VII, відповідно до якої перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії, суд дійшов висновку про необгрунтованість доводів позивача щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату його пенсії з 15.03.2021.

З метою ефективного та повного відновлення порушеного права наявні підстави зобов`язати відповідача здійснити перерахунок на підставі вказаної довідки прокуратури та виплату позивачу пенсії, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовна вимога зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження граничного розміру пенсії з огляду на вказані вище висновки Верховного Суду, ст.2 Закону №3668 (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2021) не обґрунтована. До дати належного перерахунку його пенсії відсутні підстави вважати, що таке обмеження буде застосоване. Тому вона задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на звільнення позивача від сплати судового збору за звернення з позовною заявою до адміністративного суду, відсутні підстави для їх розподілу в цій частині.

З приводу професійної правничої допомоги суд установив, що 20.08.2021 позивач уклав з адвокатом Костюковичем Ф.Ф. договір про надання правової допомоги, предметом якого є зобов`язання адвоката щодо представлення інтересів позивача, надання правової допомоги в судах усіх юрисдикцій та всіх інстанцій, правоохоронних та контролюючих органах, органах Державної виконавчої служби з правами наданими стороні стягувача (боржника), підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності, а також у правовідносинах з третіми особами, що виникли або можуть виникнути з приводу виконання предмету договору. Вказано, що гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін відповідно до обсягу робіт, які необхідні для виконання доручень позивача. Обсяг виконаних робіт та їх вартість встановлюється актами виконаних робіт або в іншому порядку за домовленістю сторін.

Згідно з розрахунком від 20.05.2021 витрат за надану правничу допомогу при підготовці адміністративного позову та розгляді справи про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії Черкаським окружним адміністративним судом (далі - Розрахунок) вказаний вище адвокат надав позивачу правову допомогу: зібрання матеріалів та їх вивчення - 1 година - 500,00грн; вивчення судової практики та нормативних актів зі вказаного питання - 2 години (орієнтовно) - 1000,00грн; підготовка адміністративного позову - 2 години - 1500,00грн; участь у судовому засіданні - 1 година (орієнтовно) - 500,00грн. Зазначено, що сума 3500,00грн підлягає перерахуванню замовником на рахунок виконавця. Позивач оплатив адвокату 3500,00грн згідно з договором від 20.08.2021, що підтверджується квитанцією від 20.08.2021 №30530153.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно до ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд врахував, що відповідач не подав клопотання щодо зменшення витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Позовна заява позивача підписана та подана вказаним вище адвокатом Костюковичем Ф.Ф. Щодо зазначеної категорії справ наявна усталена судова практика (судові рішення Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №308/11498/16-а та від 10.04.2019 у справі №310/6638/16-а(2-а/310/652/16).). Особливостей іншого застосування норм права заявлені у цій справі спірні правовідносини не мають. Справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Судові засідання не призначалися. Тому не обгрунтованими є витрати за участь адвоката у судовому засіданні в сумі 500,00грн.

Взявши до уваги обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00грн. Проте з огляду на результат вирішеного спору стягненню підлягають на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позову (половина) - 1500,00грн.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295, 370-371, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов адвоката Костюковича Ф.Ф. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) щодо зменшення відсоткового значення пенсії ОСОБА_1 з 90% до 60% під час її перерахунку на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 14.04.2021 №21-195 вих-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, згідно з рішенням від 21.04.2021 №48 відповідно до ст.50-1 Закону України №1789-XII "Про прокуратуру" .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) у встановленому законом порядку перерахувати пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ст.50-1 Закону України №1789-XII "Про прокуратуру" (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Черкаської обласної прокуратури від 14.04.2021 №21-195 вих-21 та виплатити з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити повністю.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати зі сплати професійної правничої допомоги в сумі 1500,00грн (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, виготовлене в повному обсязі та підписане 15.11.2021.