Справа № 160/13278/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-ІНВЕСТ" до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зінкова Юлія Євгенівна про визнати протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ» до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зінкова Юлія Євгенівна, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення Дніпровської міської ради № 201/40 від 23.01.2019 року було надано ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1-А у м. Дніпрі по фактичному розміщенню споруд, орієнтованою площею 0,3500 га. А також рішення Дніпровської міської ради № 137/45 від 22.05.2019 pоку, було надано ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1-А у м. Дніпрі по фактичному розміщенню споруд, орієнтованою площею 0,4000 га є явно протиправними, оскільки порушують права ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ», як користувача земельної ділянки на підставі договору оренди від 29 грудня 2003 року укладеного між ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ» та Дніпровської міської ради, площею 0,7010 га строком до 19.11.2018 року про продовження строку дії, якого до закінчення строку, позивачем було направлено до Дніпровської міської ради клопотання про його поновлення. Крім того, ТОВ «АТБ-ІНВЕСТ» продовжує сплачувати орендну плату за земельну ділянку в тому розмірі, як передбачено договором оренди земельної ділянки, посвідчений 29.12.2003 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Сусловою Н.Б. і зареєстрованого в реєстрі за № 9790.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
14 лютого 2020 року Дніпровська міська рада надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржувані рішення не порушують права позивача та були відсутні підстави для відмови у наданні дозволу саме ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ», оскільки споруди відповідають місцю розташуванню за адресою просп. Калнишевського Петра, 1А. Надання дозволу органом місцевого самоврядування на розроблення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як і отримання такого дозволу заінтересованою особою є лише погодження намірів, а не отримання будь-яких прав на «земельну ділянку». Таким чином, орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади має право видати різним особам дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення однієї земельної ділянки, а тому надання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою іншій особі, ніж позивач, не порушує прав та інтересів позивача і не може заподіяти негативних наслідків для позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року відкладено підготовче засідання на 12 травня 2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року відкладено підготовче засідання на 25 травня 2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року поновлено провадження у справі за Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-ІНВЕСТ" до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», державний реєстратор-приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зінкова Юлія Євгенівна про визнання протиправним та скасування пункту рішення. Призначити справу до розгляду у підготовче засіданні на 18 жовтня 2021 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15 листопада 2021 року.
15 листопада 2021 року представники сторін надали до суду заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ» є власником магазину продовольчих та непродовольчих товарів загальною площею 3 416,3 кв.м, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Калнишевського Петра, будинок 1А (колишня назва - вул. Косіора), що підтверджується: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31.07.2008 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.09.2008 р. № 20228584; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2019 р. № 185246191( том 1 а.с. 12-16).
Позивач не погодившись із вказаними рішеннями відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 83 ЗК України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Частиною 1 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до частини 1 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Частиною 1 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно із п.2 ч.2 ст.25 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є видом документації із землеустрою, погодження і затвердження якої проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом, цим Законом та іншими законами України.
Отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки такий дозвіл не є правовстановлюючим актом, не породжує особистих майнових прав та зобов`язань осіб.
Отже, у зв`язку з прийняттям відповідачем оскаржуваних рішень № 201/40 від 23.01.2019 та № 137/45 від 22.05.2019 між відповідачем та особою, відносно якого ці рішення прийняті, - ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» не виникли правовідносини, що пов`язані з реалізацією права землекористування, оскільки вказаними рішеннями лише надано дозвіл ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішення про відведення відповідної земельної ділянки і надання її у користування ТОВ П «НЗ-ІНВЕСТ» не приймалось.
Відповідно, надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А, не зачіпає і ні в якому разі не обмежує права власності позивача та не впливає на його право щодо користування земельною ділянкою та права щодо нерухомого майна.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у контексті предмета спору оскарження рішення відповідача 201/40 від 23.01.2019 р. «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд» та рішення № 137/45 від 22.05.2019 р. «Про надання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ», дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по просп. Петра Калнишевського, 1 А (Індустріальний район) по фактичному розміщенню споруд», відсутнє порушення прав позивача, оскільки надання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є лише певним етапом у процесі передачі земельної ділянки у користування, реалізація якого може бути здійснена лише після затвердження розробленої документації із землеустрою, а тому на даному етапі не тягне за собою юридичних наслідків для позивача.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі від 18.09.2018 у справі №444/1247/16-а., від 14 лютого 2020 року у справі 570/378/17.
Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому, суд зауважує, що в ході розгляду справи належних та допустимих доказів виконання ТОВ II «НЗ-ІНВЕСТ» рішення відповідача 201/40 від 23.01.2019 року та № 137/45 від 22.05.2019 року, щодо погодження розробленого проекту землеустрою суду не надано.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом. Таким чином, правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб. При прийнятті такого рішення орган державної влади виконує дозвільну функцію, що притаманна органу державної влади у публічно-правових відносинах. Тому спір як щодо рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, так і оскарження дій суб`єкта владних повноважень, в тому числі особи, яка не зверталась із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання чи відмови у наданні такого дозволу є публічно-правовим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц, від 23.01.2019 у справі №308/10112/16-а, від 18.12.2019 у справі № 160/4211/19, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 352/2482/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №922/3091/19, від 03.03.2021 у справі № 918/854/20, від 07 квітня 2021 року у справі № 460/2618/18.

Разом із тим, суд зауважує, що у випадку, якщо позивач вважає, що порушеним є його право на користування земельною ділянкою, що знаходиться за межами предмету спору в даній справі (скасування рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою), то здійснення захисту такого права повинне здійснюватись у порядку господарського судочинства.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 у справі №904/2003/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Інвест" до Дніпровської міської ради задоволено, визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2003, укладеного між ТОВ "АТБ-Інвест" та Дніпропетровською міською радою, в редакції, викладеній в резолютивній частині рішення, зокрема, поновлено договір оренди з 19.11.2018 року строком на 15 років, тобто до 19.11.2033 року, яке постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2020 року залишено без змін.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Тобто позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Відсутність порушень прав позивача з боку відповідача у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень у даній справі виключає можливість задоволення адміністративного позову.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-ІНВЕСТ» до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-ІНВЕСТ», державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зінкова Юлія Євгенівна - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев