Справа № 723/4031/21
Суддя: Дячук О. О.
Дата ухвалення: 2021-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/4031/21
Провадження № 2-а/723/4797/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Дячук О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №5 (смт. Глибока) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 15.08.2021 року інспектором відділення поліції №5 (смт. Глибока) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області молодшим лейтенантом поліції Станіцьким Т.М. було винесено постанову серії БАБ №059187 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП зі сплатою штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що він 15.08.2021 року о 20-30 год. в с. Тисовець Сторожинецького району, Чернівецької області, по вул. Пантівській керував транспортним засобом - мотоблок марки «ZUBR», без реєстраційного номеру та без відповідного права керування таким транспортним засобом (посвідчення водія).

Вважає дану постанову незаконною, протиправною, а дії інспектора поліції неправомірними та вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки відсутні будь-які докази, які б підтверджували фактичні дані, на основі яких встановлено наявність адмінправопорушення. Вказує, що мотоблок, яким він керував не підлягає державній реєстрації як транспортний засіб і для керування ним не потрібно посвідчення водія, тому працівник поліції його зупинив безпідставно. Крім того, зазначає, що вищезазначена постанова на місці її складення йому не вручалась, що свідчить про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ №059187 від 15.08.2021 р. у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується пвідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача - відділення поліції №5 (смт. Глибока) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області - в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов до суду не подано.

Відповідно до п.1 ч.3, ч.9 ст.205 КАС України судом проведено розгляд справи на підставі наявних в ній доказів у відсутності належно повідомлених учасників справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №059187, винесеною 15.08.2021 року інспектором відділення поліції №5 (смт. Глибока) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області молодшим лейтенантом поліції Станіцьким Т.М., ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за те, що він 15.08.2021 року о 20-30 год. в с. Тисовець Сторожинецького району, Чернівецької області, по вул. Пантівській керував транспортним засобом - мотоблок марки «ZUBR», без реєстраційного номеру та без відповідного права керування таким транспортним засобом (посвідчення водія).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн., зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідоно до п.2.1 Правила дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; Коментар На особу, яка керує транспортним засобом не маючи відповідного на те права (водіння без «прав»), накладається штраф у розмірі 3400 грн. Якщо ж водій має право на управління, але не має при собі документів (забув удома), то штраф становитиме 425 грн.

Згідно частини сьомої статті 121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, частинах першій - четвертій статті 130, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 КУпАП слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

З керівництва з експлуатації та обслуговування мотоблоку «ZUBR» за посиланням https://motochas.com.ua/article/rukovodstvo-jr-q78-i-jr-q79/3aci6, вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач є мотокультиватором. Терміни та визначення «мотоблоки» не відносяться до транспортних засобів, призначених для використання на автомобільних дорогах державного значення та не підлягають державній реєстрації.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусі з також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх ть.тз, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України зід 7 вересня 1998 року № 1388. Мотокультиватор марки «ZUBR», до визначення транспортного засобу не належить та державній реєстрації не підлягає.

Окрім цього, визначення термінів транспортний засіб та механічний транспортний засіб міститься у діючих Правилах дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.10, розділу 1 ПДР України, транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.

Відповідно до пункту 1.10 Розділу 1 ПДР України, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; -мопед - двоколісний транспортний засіб, який мас двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

Встановлений на мотокультиваторі механічний або електричний двигун не переводить його в категорію механічних транспортних засобів.

Відтак, мотокультиватор марки «ZUBR» не є транспортним засобом, не підлягає державній реєстрації відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та ПДР України га не потребує посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Для керування мотоблоком водійське посвідчення не потрібне, призначення його є обробка землі оператором, який рухається по землі, також мотоблок не підлягає реєстрації як транспортний засіб і для керування ним не потрібно посвідчення водія.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.126 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Випадки, коли не складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 258 КУпАП, відповідно до частини другої якої, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частиною 4 ст.258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, про що вказав Верховний Суд у справі №338/1/17.

Пунктом 1,2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху та якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

За відсутності фіксування порушення вимог п.2.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , є сумнівною правомірність вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу та інші подальші вимоги, в тому числі і щодо пред`явлення відповідного дозволу на право керування таким транспортним засобом (посвідчення водія).

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, саме відповідач, будучи повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

Однак будь-які докази, які б підтверджували наявність адміністративних правопорушень з боку позивача, відповідачем у встановлений судом строк надані не були, про причини їх неподання суд не повідомлено.

Судом встановлено, що фактично матеріали про адміністративне правопорушення складаються лише з оскаржуваної постанови, так як відповідачем не зібрано та не надано суду жодних доказів на підтвердження факту скоєння правопорушення та правомірності своїх дій.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та її скасування.

Згідно ч.3 ст.286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що вимоги щодо скасування постанови є обґрунтованими і їх слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.126 КУпАП України, ст.ст. 2, 6, 7, 9, 205, 244-246, 268, 272 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора відділення поліції №5 (смт. Глибока) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області молодшим лейтенантом поліції Станіцького Тараса Михайловича серії БАБ №059187, винесену 15.08.2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя