Справа № 200/5657/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 р. Справа№200/5657/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко» (далі ТОВ «НВО «Інкор і Ко», правонаступником якого в подальшому стало приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод») звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому вважаючи свої права порушеними просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форми В1) Головного управління ДПС у Донецькій області від 25.02.2020 року № .

Позов обґрунтовувало тим, що податкове повідомлення-рішення, на думку позивача, прийнято безпідставно та з порушенням норм законодавства, і є таким, що не відповідає фактичним обставинам господарських правовідносин.

Так, ТОВ «НВО «Інкор і Ко» надав відповідачу всі документи щодо взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Метінвест Діджитал» щодо операцій, по яким контролюючий орган дійшов висновку про безпідставне сформування позивачем бюджетного відшкодування за жовтень 2019 року на суму 121 784 грн.

Однак відповідач не звернув увагу на те, що інформаційно-технологічні послуги, що надавалися позивачу (як замовнику) вказаним контрагентом по договору від 07.12.2018 року №4872, полягали в сервісному обслуговуванні і технічній підтримці інформаційних систем позивача, підтримці співробітників, що використовують інформаційні системи замовника в частині безперебійного функціонування обладнання і програмного забезпечення. Відповідно до договору послуга надається комплексно, незалежно від обсягу використовуваних сервісів, передбачених в каталозі ІТ-послуг, що зазначено в додатку до договору. Зазначений набір інтегрованих ІТ-функцій не тарифікується, що прямо зазначено в договорі. Згідно з п. 4.2 договору виконавець надає замовнику пакет документів, який містить рахунок, акт здачі-прийняття наданих послуг, протягом 2 (двох) робочих днів від дати закінчення місяцю надання послуг. Надання інших додаткових документів, пов`язаних з наданням послуг договором не передбачено.

Отже, ТОВ «Метінвест Діджитал» не повинен був надавати первинні документи на інформаційно-технологічні послуги з цінами, як бажав податковий орган, тому що на підставі договору вони не тарифікуються.

Однак, незважаючи на те, що надання інших документів не передбачено, позивач із запереченнями на акт перевірки надав розшифровки переліку послуг, додатково наданих за запитом від ТОВ «Метінвест Діджитал» (п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України). Однак, контролюючим органом вони не були взяті до уваги.

Крім того, відповідач не звернув увагу на те, що суми ПДВ були включені до декларації з податку на додану вартість за жовтень 2019 року по зареєстрованим податковим накладним.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «НВО «Інкор і Ко» проведена з підстави, що передбачена пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, а саме платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «НВО «Інкор і Ко» проведена в період з 23.12.2019 року по 08.01.2020 року в приміщенні податкового органу з попереднім врученням ТОВ «НВО «Інкор і Ко» 11.12.2019 року копії наказу від 11.12.2019 року №873 про проведення перевірки та повідомлення про проведення перевірки від 11.12.2019 року №308.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок у платника податків виникає після початку перевірки (п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України).

Перевірка правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ охоплює декларації, починаючи з попередніх звітних (податкових) періодів, в яких виникло від`ємне значення ПДВ до звітного (податкового) періоду, за який задекларовано бюджетне відшкодування ПДВ, включно. З врахуванням актів (довідок) про перевірку правомірності нарахування бюджетного відшкодування та від`ємного значення за період березень 2018 року, травень-вересень 2018 року, березень 2019, червень - вересень 2019 року, які вказані у п. 3.2 акту перевірки, перевірці підлягав жовтень 2019 року.

Перевіркою, за результатами якої складено акт від 15.01.2020 року № 45/05-99-04-02/31297266, на підставі якого винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення, встановлено, що до додатку №3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)» податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019 року віднесено сплату по обсягах постачання послуг від ТОВ «Метінвест Діджитал», липня 2019 року на суму ПДВ 58 417,90 грн. (податкова накладна №13 від 31.07.2019 року) та серпня 2019 року на суму ПДВ 63 366,20 грн. (податкова накладна №20 від 31.08.2019 року), які були включені ТОВ «НВО «Інкор і Ко» до податкового кредиту липня та серпня 2019 року відповідно.

За результатами попередніх перевірок правомірності формування бюджетного відшкодування та від`ємного значення за липень 2019 року та серпень 2019 року по взаємовідносинам ТОВ «НВО «Інкор і Ко» як замовника з ТОВ «Метінвест Діджитал» як виконавця по договору від 07.12.2018 року №4872 про надання інформаційно-технологічних (ІТ) послуг від 07.12.2018 року були встановлені наступні порушення по взаємовідносинам ТОВ «НВО «Інкор і Ко»:

1) акт документальної позапланової невиїзної перевірки за липень 2019 року від 11.10.2019 №79/05-99-04-02/31297266 (далі - акт №79): зменшено від`ємне значення на суму ПДВ 58 417,90 грн. Прийняті на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення від 19.11.2019 року №, №, № - є предметом розгляду в справі №200/2944/20-а;

2) акт документальної позапланової невиїзної перевірки за серпень 2019 року від 15.11.2019 № 240/05-99-04-02/31297266 (далі - акт №240): зменшено від`ємне значення на суму ПДВ 63 366,20 грн.

Так, до перевірки надано акт виконаних робіт від 31.07.2019 року №240 (інформаційно-технологічні послуги) на загальну суму 350 507,42 грн., у тому числі ПДВ 58 417,90 грн., та акт виконаних робіт від 31.08.2019 року №277 (інформаційно-технологічні послуги) на загальну суму 380 197,18 грн., у тому числі ПДВ 63 366,20 грн.

При цьому відповідно до п. 1.2 укладеного договору перелік послуг, які надаються в рамках цього договору, визначаються в каталозі ІТ послуг у відповідності до додатку №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною, а сам додаток розписано за 67 кодами послуг. При цьому саме в п. 5.5 договору сторони домовилися, що вартість послуг визначається щомісяця по принципу «витрати плюс» та розраховується як сума витрат, перелік яких зазначено у підпунктах цього пункту.

Проте із змісту вказаних актів виконаних робіт встановити з яких саме послуг розраховується сума визначених витрат не є можливим, з огляду на те, що зазначені акти виконаних робіт не містять переліку наданих послуг та їх вартісного виразу.

Інших первинних документів з приводу зазначених взаємовідносин ТОВ «НВО «Інкор і Ко» ні до перевірки, ні до заперечень на акти перевірок надано не було.

Вважав, що з огляду на обставини, які викладені в акті останньої перевірки від 15.01.2020 року № 45/05-99-04-02/31297266, документи надані до перевірки (визначені п. 2.3 акту перевірки), по взаємовідносинам із контрагентом-постачальником ТОВ «Метінвест Діджитал» (акт від 11.10.2019 року №79/05-99-04-02/31297266, від 15.11.2019 року № 240/05-99-04-02/31297266 за липень, серпень 2019 року), не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності ТОВ «НВО «Інкор і Ко».

Правовий аналіз п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України дає підстави дійти висновку про те, що ознаки повторності виникають в тому випадку, коли визначення податковим органом податкового зобов`язання або зменшення бюджетного відшкодування відбувається після того, як протягом останніх 1095 днів контролюючим органом вже було вчинено дії по зменшенню бюджетного відшкодування або визначенню податкового зобов`язання відносно одного і того самого платника податків (постанова Вищого адміністративного суду України від 17.07.2013 року у справі № К/800/21163/13).

Як вбачається з розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення форми «В1» від 25.02.2020 року № - штрафні (фінансові) санкції застосовані у розмірі 50% у зв`язку з встановленням повторного порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України - акт від 17.12.2019 №388/05-99-04-02/31297266 за вересень 2019 року (платником завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 98 414 грн.), в результаті чого контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення рішення форми «В1» № від 28.01.2020 року, форми «В3» № від 28.01.2020 року, які є предметом розгляду в адміністративній справі №200/5048/20-а.

Вважав оскаржене податкове повідомлення-рішення правомірним. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач також подав письмові пояснення, в яких зазначав, що в п.2.5 акту перевірки від 15.01.2020 року № 45/05-99-04-02/31297266 помилково зазначено: «... на запит ГУ ДПС у Донецькій області від 25.10.2019 року №16976/10/05-99-04-02 надано лист ТОВ «НВО «Інкор і Ко» від 04.12.2019 №1494-19з з додатками (завірені копії)», тоді як правильно: на запит ГУ ДПС у Донецькій області від 26.11.2019 року №27382/10/05-99-04-02 надано лист ТОВ «НВО «Інкор і Ко» від 31.12.2019 №1639-19з з додатками (завірені копії).

На підставі акту перевірки від 15.11.2019 року №240/05-99-04-02/31297266 були прийняті податкові повідомлення - рішення:

- форми «В1» від 24.12.2019 року №, яким встановлено суму завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 113769 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 56884,50 грн. за серпень 2019 року;

- форми «В4» від 24.12.2019 року №, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 256855 грн.

В частині того, якими саме податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «НВО «Інкор і Ко» зменшено від`ємне значення за липень 2019 року на суму ПДВ 58 417,90 грн. та за серпень 2019 року на суму ПДВ 63 366,20 грн., відповідач пояснив наступне.

На підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки за липень 2019 року від 11.10.2019 року №79/05-99-04-02/31297266 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 19.11.2019 року № про зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 324 791 грн., яким у тому числі зменшено від`ємне значення на суму ПДВ 58 417,90 грн. за липень 2019 року по взаємовідносинам ТОВ «НВО «Інкор і Ко» з ТОВ «Метінвест Діджитал». Дане порушення викладено в п.3.16.5 вказаного акту.

На підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки за серпень 2019 року від 15.11.2019 року №240/05-99-04-02/31297266 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 24.12.2019 року № про зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 256 855 грн., яким у тому числі зменшено від`ємне значення на суму ПДВ 63 366,20 грн. за серпень 2019 року по взаємовідносинам ТОВ «НВО «Інкор і Ко» з ТОВ «Метінвест Діджитал». Дане порушення викладено в п. 3.16.2 вказаного акту.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.07.2020 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №200/2944/20-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою цього ж суду від 27.09.2021 року провадження поновлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №200/9089/20-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою цього ж суду від 05.11.2021 року провадження поновлено.

Ухвалою цього ж суду від 05.11.2021 року допущено заміну позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко» його правонаступником приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод».

Судом встановлено, що ТОВ «НВО «Інкор і Ко» (правонаступником якого в подальшому став позивач - приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод») як платник податків перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецької області (Маріупольське управління, Приморська державна податкова інспекція). Був платником, зокрема, податку на додану вартість.

В період з 23.12.2019 року по 08.01.2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі наказу від 11.12.2019 року № 873 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «НВО «Інкор і Ко» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.11.2019 року № ), за результатами якої складено акт від 15.01.2020 року № 45/05-99-04-02/31297266.

Передували акту запит Головного управління ДПС у Донецької області від 26.11.2019 року №27382/10/05-99-04-02, на який ТОВ «НВО «Інкор і Ко» надано відповідь від 31.12.2019 №1639-19з з додатками (п. 2.5 акту перевірки від 15.01.2020 року № 45/05-99-04-02/31297266, в якому помилково зазначено інші реквізити запиту і відповіді на нього).

Актом перевірки встановлено, що в декларації з податку на додану вартість від 20.11.2019 року № ТОВ «НВО «Інкор і Ко» задекларовано бюджетне відшкодування на суму 1 836 998,56 грн., в той час як за результатами перевірки ця сума становила 1 715 215 грн., тобто відхилення складає 121 784 грн.

Так, до додатку №3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)» податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019 року ТОВ «НВО «Інкор і Ко» віднесено сплату по обсягах постачання послуг від ТОВ «Метінвест Діджитал», липня 2019 року на суму ПДВ 58 417,90 грн. (податкова накладна №13 від 31.07.2019 року) та серпня 2019 року на суму ПДВ 63 366,20 грн. (податкова накладна №20 від 31.08.2019 року), які були включені ТОВ «НВО «Інкор і Ко» до податкового кредиту липня та, відповідно, серпня 2019 року (58 417,90 грн. + 63 366,20 грн. = 121 784 грн. (із заокругленням)).

Контролюючий орган вважав, що ТОВ «НВО «Інкор і Ко» безпідставно сформовано бюджетне відшкодування за жовтень 2019 року на загальну суму 121 784 грн. по взаємовідносинам ТОВ «НВО «Інкор і Ко» з ТОВ «Метінвест Діджитал» (), оскільки господарські операції по договору, що укладений між ТОВ «НВО «Інкор і Ко» та його контрагентом, не мали реального характеру, оскільки, на думку відповідача, документи, що надані до перевірки, не можуть вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності ТОВ «НВО «Інкор і Ко».

Підставою для таких висновків стали акти попередніх перевірок, згідно з якими ТОВ «НВО «Інкор і Ко» зменшено від`ємне значення по взаємовідносинам ТОВ «НВО «Інкор і Ко» з вказаним контрагентом на загальну суму ПДВ 121 784,10 грн. (58 417,90 грн. + 63 366,20 грн.), а саме:

1) акт перевірки від 11.10.2019 року № 79/05-99-04-02/31297266 за липень 2019 року, згідно з яким ТОВ «НВО «Інкор і Ко» зменшено від`ємне значення на суму ПДВ 58 417,90 грн.

На підставі вказаного акту щодо ТОВ «НВО «Інкор і Ко» прийнято, зокрема податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 19.11.2019 року № про зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 324 791 грн., яким у тому числі зменшено від`ємне значення на суму ПДВ 58 417,90 грн. за липень 2019 року по взаємовідносинам ТОВ «НВО «Інкор і Ко» з ТОВ «Метінвест Діджитал».

Правомірність вказаного податкового повідомлення-рішення була предметом розгляду в справі №200/2944/20-а. Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.03.2021 року в справі №200/2944/20-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2021 року та набрало законної сили, позов приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (правонаступника ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко») до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено: зокрема, визнано протиправним та скасовано, зокрема податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій від 19.11.2019 року № ;

2) акт перевірки від 15.11.2019 року №240/05-99-04- 02/31297266 за серпень 2019 року, згідно з яким ТОВ «НВО «Інкор і Ко» зменшено від`ємне значення на суму ПДВ 63 366,20 грн.

На підставі вказаного акту щодо ТОВ «НВО «Інкор і Ко» прийнято, зокрема податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 24.12.2019 року № про зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 256 855 грн., яким у тому числі зменшено від`ємне значення на суму ПДВ 63 366,20 грн. за серпень 2019 року по взаємовідносинам ТОВ «НВО «Інкор і Ко» з ТОВ «Метінвест Діджитал».

Правомірність вказаного податкового повідомлення-рішення була предметом розгляду в справі № 200/9089/20-а. Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року в справі №200/9089/20-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2021 року та набрало законної сили, позов приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (правонаступника ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Інкор і Ко») до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено: зокрема, визнано протиправним та скасовано, зокрема податкове повідомлення-рішення форми «В4» Головного управління ДПС у Донецькій від 24.12.2019 року №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 256 855 грн.

На думку податкового органу ТОВ «Метінвест Діджитал» повинен був скласти такі первинні документи, які б давали змогу ідентифікувати які саме послуги та по якій ціні були надані на адресу ТОВ «НВО «Інкор і Ко».

Враховуючи результати актів попередніх перевірок за липень 2019 року та за серпень 2019 року щодо взаєморозрахунків між ТОВ «НВО «Інкор і Ко» та ТОВ «Метінвест Діджитал» контролюючий орган вважав, що від`ємне значення у ТОВ «НВО «Інкор і Ко» відсутнє, тому ТОВ «НВО «Інкор і Ко» мало врахувати результати таких перевірок і не відносити до суми бюджетного відшкодування жовтня 2019 року вказані суми податку по вказаному контрагенту у загальному розмірі 121 784,10 грн.

В акті зроблено висновок про порушення ТОВ «НВО «Інкор і Ко»: п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п.5. п.5, п. 12 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 року № 20, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.4 Положення про документальне забезпе чення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, п. 4 розд. 5 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 у редакції наказу Міністерства фінансів України 23.02.2017 року № 276, що при звело до: ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку; завищення суми бюджетного відшкодування за жовтень 2019 року на 121 784 грн.

На акт перевірки ТОВ «НВО «Інкор і Ко» подані заперечення (від 06.02.2020 року вих. №175-20з), доводи яких листом контролюючого органу від 20.02.2020 року № 14541/10/05-99-04-02 відхилені, а висновки акту перевірки залишені без змін.

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області щодо ТОВ «НВО «Інкор і Ко» винесено податкове повідомлення-рішення (форми В1) від 25.02.2020 року № , яким на підставі пп.54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України, а також пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 78.4 ст.78, пп. 79.2 ст. 79, п. 82.2 ст. 82, пп. 20.1.4, 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, за порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «НВО «Інкор і Ко» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку по декларації за жовтень 2019 року (декларація від 20.11.2019 року №) на суму завищення бюджетного відшкодування 121 784 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 60 891,78 грн.

Відповідно до розрахунку податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій до вказаного податкового повідомлення-рішення (та пояснень відповідача у відзиві) контролюючим органом штрафну (фінансову) санкцію (штраф) застосовано в розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання через повторність протягом 1095 днів визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, а саме у зв`язку з прийняттям до цього на підставі акту перевірки від 17.12.2019 №388/05-99-04-02/31297266 за вересень 2019 року (яким встановлено, що платником завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 98 414 грн.), податкових повідомлень-рішень щодо вересня 2019 року:

- форми «В1» від 28.01.2020 року № , яким ТОВ «НВО «Інкор і Ко» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку по декларації за вересень 2019 року на суму завищення бюджетного відшкодування 98414 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 49207 грн.;

- форми «В3» від 28.01.2020 року № , якими ТОВ «НВО «Інкор і Ко» відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за вересень 2019 року на суму 3390000 грн.

Правомірність вказаних податкових повідомлень-рішень була предметом розгляду в справі № 200/5048/20-а. Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року в справі №200/5048/20-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2020 року та набрало законної сили, позов ТОВ «НВО «Інкор і Ко» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено: визнані протиправними та скасовані податкове повідомлення-рішення (форма В1) від 28.01.2020 року № та податкове повідомлення-рішення (форма В3) від 28.01.2020 року № .

ТОВ «НВО «Інкор і Ко» скористалося правом на оскарження податкового повідомлення-рішення від 25.02.2020 року № в адміністративному порядку (скарга від 13.03.2020 року №326-20з).

Рішенням Державної податкової служби України від 12.05.2020 року №15785/6/99-00-08-05-003-06 скаргу залишено без задоволення, а вказане податкове повідомлення-рішення - без змін.

Судом також встановлено, що згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «НВО «Інкор і Ко» було: Код КВЕД 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин (основний); Код КВЕД 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н. в. і. у.; Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Код КВЕД 52.10 Складське господарство; Код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій (код КВЕД 42.22).

Протягом періоду, що перевірявся, між ТОВ «НВО «Інкор і Ко» та його контрагентами були укладені певні договори.

Так, 07.12.2018 року між ТОВ «НВО «Інкор і Ко» як замовником та ТОВ «Метінвест Діджитал» як виконавцем укладено договір про надання інформаційно-технологічних (ІТ) послуг від 07.12.2018 року №4872, згідно з умовами якого виконавець взяв на себе зобов`язання надавати наступні види інформаційно-технологічних (ІТ) послуг: послуги з підтримки користувачів; документальний супровід наданих по договору послуг; підтримка мережевої інфраструктури, серверної інфраструктури і ЦОД; підтримка програмного забезпечення та баз даних (БД), а замовник прийняти та оплатити виконавцю здійснені послуги в порядку, що передбачений цим договором. Перелік послуг, що надаються в рамках даного договору, визначений в каталозі ІТ послуг у відповідності з додатком №1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 5.3 договору загальна орієнтовна вартість по договору складає 3 759 775 грн., включаючи ПДВ 626 629,17 грн.

Згідно з п. 5.5 договору вартість послуг визначається щомісяця по принципу «витрати плюс» та розраховується як сума наступних витрат: всі прямі витрати, які поніс виконавець у зв`язку з наданням послуг, які включають в себе, але не обмежуються витратами на: заробітну плату фахівців, які задіяні в наданні послуг, і також соціальні відрахування, пов`язані з заробітною платою таких співробітників; оренд) майна (приміщень, обладнання та т.д.); амортизацію основних засобів (меблів, офісної техніки), які використовуються співробітниками виконавця у процесі надання послуг; відрядження, що здійснюють співробітники виконавця на користь замовника; загальні та адміністративні витрати виконавця, у тому числі на придбання спеціального обладнання для виконання робіт у зонах підвищеної небезпеки, які визначаються як витрати які стосуються планування, контролю, адміністрування та надзору за наданням послуг у цілому, а також витрати, які не можуть бути прямо віднесені до таких витрат, які понесені на користі замовника; всі витрати, понесені виконавцем, та вартість послуг, придбаних виконавцем від третіх осіб на користь замовника, а також пов`язані з наданням послуг (за виключенням вартості послуг, придбаних від третіх осіб у відповідності з підпунктом 4 цього пункту договору); вартість послуг, придбаних виконавцем від третіх осіб по письмовому дорученню замовника; сума, яка дорівнює 1 % усіх витрат, сплачених замовником у відповідності із зазначеними пунктами (5.5.1 - 5.5.5 п. 5.5 договору).

Згідно з п.п. 4.1. та 4.2 договору приймання-передача наданих в рамках даного договору послуг здійснюється шляхом підписання уповноваженими представниками обох сторін акта приймання-передачі наданих послуг. Виконавець надає замовнику пакет документів, який включає рахунок, акт здачі-прийняття наданих послуг, протягом 2 (двох) робочих днів від дати закінчення місяцю надання послуг.

Надання інших додаткових документів, пов`язаних з наданням послуг за вказаним договором, не передбачено.

Згідно з п. 5.1 договору оплата замовником наданих послуг здійснюється в національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 10 календарних днів з часу підписання сторонами акту здачі-прийняття наданих послуг.

Додатком №1 до договору є каталог ІТ послуг ТОВ «НВО «Інкор і Ко», який підписаний між сторонами договору.

Під час виконання умов вказаного договору оформлені наступні первинні документи: акт виконаних робіт (наданих послуг) від 31.07.2019 року №240 на суму 350 507,42 грн., в т.ч. ПДВ 58417,90 грн. та акт виконаних робіт (наданих послуг) від 31.08.2019 року №277 на суму 380 197,18 грн., в т.ч. ПДВ 63366,20 грн. (у вказаних актах відображений факт виконання інформаційно-технологічних послуг); звіти про результати наданих інформаційно-технологічних (ІТ) послуг, які є додатками до вказаних актів виконаних робіт (наданих послуг); платіжні доручення від 20.09.2019 року №186997; від 25.09.2019 року №188273; від 23.10.2019 року №199244; податкові накладні ТОВ «Метінвест Діджитал» (з квитанціями та витягами про їх прийняття та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних) на відповідну суму ПДВ, а саме: від 31.07.2019 року №13 на суму ПДВ 58 417,90 грн., від 31.08.2019 року №20 на суму ПДВ 63 366,20 грн.

Суми ПДВ по податковим накладним ТОВ «НВО «Інкор і Ко» включені до складу податкового кредиту за відповідний період, та в подальшому заявлено до бюджетного відшкодування.

Також замовником та виконавцем послуг складені звіти про результати надання інформаційно-технологічних послуг за періоди з 01.07.2019 року по 31.07.2019 року та за період з 01.08.2019 року по 31.08.2019 року, які містили розшифровки переліку послуг.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України).

Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Таким чином, на ТОВ «НВО «Інкор і Ко» у справі покладений обов`язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків.

Суд вважає помилковим висновок податкового органу про порушення ТОВ «НВО «Інкор і Ко» вимог законодавства з питань оподаткування з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п. п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 вказаного Кодексу податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Розділ V Податкового кодексу України (ст.ст. 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п. 186.1 ст. 186 Кодексу місцем постачання товарів є:

а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);

б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;

в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 вказаного Кодексу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 вказаного Кодексу.

Відповідно до п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 вказаного Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 вказаного Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 вказаного Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у ТОВ «НВО «Інкор і Ко» виникло право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені ст. 44 Податкового кодексу України, відповідно до п.п. 44.1 та 44.2 якої для цілей оподатковування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

На підтвердження здійснення господарських операцій по договору, що укладені між ТОВ «НВО «Інкор і Ко» та його контрагентом, надані необхідні документи.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких визначений ч. 2 ст. 9 цього Закону.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, яке містить аналогічні норми.

На час вчинення спірних господарських операцій ТОВ «НВО «Інкор і Ко» та його контрагент був належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість; їх установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавалися.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем, в підтвердження реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ по укладеному договору ТОВ «НВО «Інкор і Ко» надані відповідні документи бухгалтерського та податкового обліку.

Видані контрагентом ТОВ «НВО «Інкор і Ко» документи бухгалтерської звітності щодо правовідносин, які виникли між ним та ТОВ «НВО «Інкор і Ко», є такими, що відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Надані документи підтверджують факт здійснення реальних господарських операцій, що пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «НВО «Інкор і Ко», та правомірність включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ.

Взаємовідносини ТОВ «НВО «Інкор і Ко» та ТОВ Метінвест Діджитал мали на меті настання реальних правових наслідків, підтверджені первинними документами, які оформлені відповідно до умов законодавства.

Посилання відповідача на відсутність у акті виконаних робіт інформації, яка дає змогу ідентифікувати надані послуги та їх ціни, є неприйнятними, адже за своїм економіко-юридичним змістом послуга являє собою діяльність, результати якої не мають матеріального виразу, а реалізуються та споживаються у процесі її здійснення. Виходячи зі специфіки послуги як предмета господарської операції, акт наданих послуг з переліком фактично поставлених послуг за напрямами, вказаними в договорі, є достатнім доказом, що підтверджує факт виконання такої господарської операції.

Верховний Суд в постановах від 19.04.2019 року у справі № 826/1392/17, від 12.02.2020 року у справі № 813/3577/13-а, від 20.03.2020 року у справі № 560/3956/18, від 02.07.2020 року у справі № 560/711/19 виклав правову позицію, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Перелік послуг був визначений каталогом ІТ послуг ТОВ «НВО «Інкор і Ко», який є додатком №1 до договору, та надавався податковому органу.

Крім того, ТОВ «НВО «Інкор і Ко» із запереченнями на акт перевірки та зі скаргою надав контролюючому органу звіти про результати надання інформаційно-технологічних послуг за спірні місяці, які містили розшифровки переліку послуг. Вказані звіти підписані обома сторонами договору - замовником та виконавцем послуг.

Право платника податків на подання таких документів передбачено п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Разом з тим, контролюючим органом не враховані всі положення договору та подані документи, в тому числі безпідставно не взяті до уваги додатково подані документи, які надавалися до винесення оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єктом владних повноважень доказів правомірності висновків про порушення ТОВ «НВО «Інкор і Ко» норм законодавства з питань оподаткування не надано.

Вказане свідчить про необґрунтованість його висновків.

Отже, контролюючий орган дійшов помилкового висновку про те, що господарські операції по договору, що укладений між ТОВ «НВО «Інкор і Ко» та його контрагентом, не мали реального характеру, і про порушення ТОВ «НВО «Інкор і Ко» податкового законодавства в частині декларування податку на додану вартість, від`ємного значення та суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Вказане призвело до помилкового винесення щодо ТОВ «НВО «Інкор і Ко» як платника податків податкового повідомлення-рішення.

Крім того, судом також враховано те, що податкові повідомлення-рішення від 19.11.2019 року № та від 24.12.2019 року №, якими ТОВ «НВО «Інкор і Ко» було зменшено від`ємне значення по взаємовідносинам ТОВ «НВО «Інкор і Ко» з ТОВ «Метінвест Діджитал» на загальну суму ПДВ 121 784,10 грн. (58 417,90 грн. + 63 366,20 грн.), що стали підставою для винесення щодо ТОВ «НВО «Інкор і Ко» оскарженого податкового повідомлення-рішення від 25.02.2020 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму завищення бюджетного відшкодування 121 784 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 60 891,78 грн., скасовані судовими рішеннями, які набрали законної сили.

З огляду на наведене прийняте контролюючим органом оскаржене податкове повідомлення-рішення не можна вважати законними і обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Вирішуючи спір судом враховано те, що станом на день та час розгляду справи відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області () - перебуває в стані припинення, але з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа не виключений. Отже, вказаний суб`єкт владних повноважень має відповідати в справах, де заявлені позовні вимоги, що стосуються оскарження його рішень, дій або бездіяльності. Вимоги зобов`язального характеру до вказаної особи не заявлялися. Вказані обставини дозволяють вирішити спір в даному складі учасників справи.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати, які оплачені ТОВ «НВО «Інкор і Ко» в сумі 2740,10 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України) на користь правонаступника позивача - приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод».

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецької області від 25.02.2020 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 2740 (дві тисячі сімсот сорок) грн. 10 (десять) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 12 листопада 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда