Справа № 640/16097/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

12 листопада 2021 року м. Київ№ 640/16097/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю

секретаря судового засідання Бокатової Я.А., розглянувши у порядку письмового

провадження адміністративну справу

за позовомАдвоката Грішиної Наталії Олександрівни
до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в.о. заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Грішина Наталія Олександрівна (далі - позивач або Грішина Н.О.) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі - відповідач 1 або ГУ ДФС у м. Києва) та в.о. заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1 (надалі - відповідач 2 або ОСОБА_1), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії в.о заступника начальника Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_1, які полягають у відмові щодо надання запитуваних документів на адвокатський запит адвоката Грішиної Н.О. Вих. № 2019/07/29-1 від 29.07.2019 року, оформлений листом № 91094/Г/26-15-14-03-04 від 05 серпня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві вчинити дії: надати адвокату Грішиній Н.О. копії документів відповідно до адвокатського запиту Вих. № 2019/07/29-1 від 29.07.2019 року, а саме: належним чином завірену копію звернення (скарги), яка слугувала підставою для направлення запиту ГУ ДФС у м. Києві на TOB «Союздрук Груп» (від 07.02.2019 № 21759/10/26-15-14-03-04) щодо надання документів та копію розпорядчого акту, яким було скасовано рішення № 340/26-15-12-02-20 від 02.04.2019 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує, що ним 29 липня 2019 року у зв`язку із наданням правової допомоги клієнту - ТОВ «Союздрук Груп» як потерпілому у кримінальному провадженні на адресу Державної фіскальної служби України було направлено адвокатський запит в порядку статей 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з проханням, в тому числі, надати у визначений законом строк копію звернення (скарги), яка слугувала підставою для направлення з боку ГУ ДФС у м. Києві на ТОВ «Союздрук Груп» запиту (від 07.02.2019 вих. № 21759/10/26-15-14-03-04) щодо надання документів та копію розпорядчого акту, яким скасовано рішення № 340/26-15-12-02-20 від 02.04.2019 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

09.08.2019 від ГУ ДФС у м. Києві позивачем було отримано лист про надання відповіді на адвокатський запит за підписом в.о. начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1 в якому зазначалося, що адвокатський запит позивача направлено Державною фіскальною службою України до ГУ ДФС у м. Києві. Цим же листом ГУ ДФС у м. Києві відмовило у наданні вищезазначених запитуваних документів.

У своїй відмові відповідач 1 вказує на те, що відповідно до вимог підпункту 17.1.9. пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податку має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків та відповідно до підпункту 21.1.6. пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи.

Позивач вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації допускається виключно за умови дотримання сукупності трьох вимог: в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Водночас, обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Позивач наголошує, що в даному адвокатському запиті запитувана адвокатом інформація не віднесена до конфіденційної, таємної або службової, а відтак відсутні підстави вважати її такою, що має обмежений доступ.

Щодо посилання ГУ ДФС у м. Києві у відповіді на адвокатський запит на те, що запитувана ТОВ «Союздрук Груп» інформація у розумінні статті 16 Закону України «Про інформацію» є податковою інформацією, то позивач вказує наступне. Згідно цією статтею Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Визначення порядку здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес встановлено положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації», при цьому вимоги цього закону поширюються і на відносини щодо отримання інформації на адвокатський запит.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

04.10.2019 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке. ГУ ДФС у м. Києві, надаючи відповідь на адвокатський запит позивача, жодним чином не порушило право запитувача на інформацію, дотримувалось норм чинного законодавства та норм спеціального закону.

Так, відповідач вказує, що запитувана позивачем в адвокатському запиті інформація у розумінні ст. 16 Закону України «Про інформацію» є податковою інформацією, правовий режим якої визначається спеціальним нормативним актом - Податковим кодексом України (далі також - ПК України). Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (ч.ч. 74.1-74.2 ст. 74 ПК України).

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (ч. 74.3 ст. 74 ПК України).

З огляду на ці норми законодавства, дії відповідача 1 є правомірними, оскільки при наданні відповіді на адвокатський запит позивача ГУ ДФС у м. Києві дотримувалось норм чинного законодавства.

Окремо відповідач 1 вказує на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, відповідно до якої вимоги стосовно ненадання відповіді на адвокатські запити не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

08.10.2019 до канцелярії Окружного адміністративного суду м. Києва від відповідача 1 надійшли додаткові пояснення, в яких ГУ ДФС у м. Києві повідомило таке. В адміністративному позові позивач просить визнати протиправними дії в.о. заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1, які полягають у відмові щодо надання запитуваних документів на адвокатський запит. Відповідач 1 повідомив, що ОСОБА_1 наказом ГУ ДФС у м. Києві від 16.08.2019 № 1407-о було звільнено з займаної посади директора Департаменту аудиту ГУ ДФС у м. Києві.

15.10.2019 до Окружного адміністративного суду м. Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в межах якої було вказано, що ГУ ДФС у м. Києві, надаючи відповідь на адвокатський запит, не зазначає, що витребувані документи містять інформацію з обмеженим доступом (або конфіденційну інформацію, або таємну інформацію, або службову інформацію), що, в свою чергу, могло призвести до неможливості надання витребуваних адвокатським запитом копій документів. Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 25.04.2018 по справі № 826/22531/15.

Вказує, що у відзиві відповідач 1 посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду по справі № 686/23317/13-а щодо предметної юрисдикції, хоча зазначена постанова стосується іншої сутті справи, при цьому відповідач зазначив лише вибіркові речення абзаци, які були вилученні з контексту. У зв`язку з цим, дана постанова не може братися до уваги.

Щодо твердження відповідача про те, що дана справа не підлягає розгляду в адміністративному судочинстві, позивач у цій відповіді на відзив зазначає таке. Із аналізу постанови Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 175/4617/15-а вбачається, що справи стосовно ненадання відповіді суб`єктом владних повноважень на адвокатський запит відносяться до компетенції адміністративних судів та мають розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

29 липня 2019 року представником ТОВ «Союздрук Груп» адвокатом Грішиною Н.О. був направлений адвокатський запит за вихідним номером 2019/07/29-1 до Державної фіскальної служби України, в прохальній частині якого була запитана наступна інформація:

1) Чи було проведено службові розслідування (перевірки) за фактами, викладеними в скарзі ТОВ «Союздрук Груп» (вих. № 25 від 08.05.2019);

2) Чи було притягнуто до відповідальності посадових осіб ГУ ДФС у м. Києві, зазначених у скарзі ТОВ «Союздрук Груп» (вих. № 25 від 08.05.2019).

Також в межах запиту було висловлено вимогу надати такі документи:

- Копію звернення (скарги), яка слугувала підставою для направлення з боку ГУ ДФС у м. Києві на ТОВ «Союздрук Груп» запиту від 07.02.2019 вих. № 21759/10/26-15-14-03-04 щодо надання документів;

- Копію розпорядчого акту, яким було скасовано Рішення № 340/26-15-12-02-20 від 02.04.2019 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

В адвокатському запиті було вказано, що він подається з метою надання правової допомоги Клієнту як потерпілому у кримінальному провадженні № 0004927 від 28.05.2019, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 352 КК України.

05 серпня 2019 року відповідачем 1 було складено лист про надання відповіді на адвокатський запит № 91094/Г/26-15-14-03-04 від 05.08.2019 за підписом в.о. заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві. В межах цього листа відповідачем 1 було повідомлено про те, що службове розслідування ГУ ДФС у м. Києві не проводилось. В частині надання копії вищенаведеного звернення (скарги) відповідачем 1 повідомлялось, зокрема, про недопущення безпідставного поширення інформації з обмеженим доступом з огляду на пп. 17.1.9 п. 17 ст. 17 та пп. 21.1.6 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України. Тобто, фактично відповідачем 1 запитувані в адвокатському запиті копії документів позивачу надані не були.

Вважаючи, протиправними дії в.о. заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві, які полягають у відмові щодо надання запитуваних у вищенаведеному адвокатському запиті документів, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі також - Закон № 5076-VI), Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі також - Закон № 2657-XII), Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VІ (далі також - Закон № 2939-VІ), Податковим кодексом України (далі також - ПК України) або іншими підзаконними нормативно-правовими актами у редакціях, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом першим частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу - участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати з публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

При цьому, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про інформацію» податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Згідно з п. п. 17.1.9 п. 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків, крім випадків, коли це прямо передбачено законами.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначені Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації».

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша стаття 1 Закону № 2939-VI).

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI).

Відповідач, реалізуючи свої повноваження, наділений правом вчиняти певні дії на підставі та в межах чинних норм законодавства України, зокрема, надавати інформацію на звернення громадян саме у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З матеріалів справи слідує, що позивач вважає протиправними дії відповідача, які виявилися у ненаданні належної відповіді на здійснений адвокатом Грішиною Н.О. запит в частині ненадання запитуваних документів.

Правові засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» закріплене право адвоката під час здійснення адвокатської діяльності вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, окрім іншого:

1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); 3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом; 4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку; 8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом; 11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає адвокатський запит як письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту (ч. 1 ст. 24 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Як випливає із матеріалів цієї адміністративної справи, адвокатом Грішиною Н.О. як представником ТОВ «Союздрук Груп», з метою надання правової допомоги останньому як потерпілому у кримінальному провадженні № 0004927 за ч. 1 ст. 352 КК України, був спрямований адвокатський запит до ДФС України у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що було прямо вказано у самому адвокатському запиті.

Як вказано у пунктах 37-39 постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 826/11699/18 адвокатських запитів є реалізацією адвокатом свого права визначеного цим Законом (п. 37 Постанови).

При чому, в аналогічній справі Верховний Суд зазначає, що самі по собі адвокатські запити, сформовані та спрямовані на реалізацію прав адвоката в порядку ст. ст. 20, 24 Закону № 5076-УІ, жодних посилань на порядок формування та підстав визначених відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» не містили.

Отже, адвокатський запит не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації, оскільки може бути спрямований не лише до суб`єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту, у зв`язку з чим відносини, які склалися між адвокатом позивача та відповідачем щодо зобов`язання останнього на адвокатські запити надати відповідь та можливість ознайомитися з певними матеріалами (зробити фотокопії), не може бути публічно-правовими у розумінні КАС України (п. 39 Постанови).

Крім цього, при вирішенні адміністративного спору, Окружний адміністративний суд м. Києва враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 16 січня 2019 року по справі № 686/23317/13-а щодо застосування відповідних норм права при вирішенні спірних правовідносин. Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що вимоги стосовно ненадання відповіді на адвокатські запити не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Правова позиція в питаннях того, що: «Адвокатський запит не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації, оскільки може бути спрямований не лише до суб`єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту» знайшла своє правозастосування Верховним Судом (постанова від 26.06.2020, справа № 640/16308/19).

Ураховуючи наведене, суд приходить висновку, що вимоги стосовно ненадання відповіді на адвокатський запит не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю. Отже, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що вказаний спір не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2. ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що адміністративне провадження № 640/16097/19 підлягає закриттю.

Оскільки адміністративне провадження закрито, відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем. Натомість відповідачем не надано доказів понесення судових витрат у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі № 640/16097/19 - закрити.

Ухвала про закриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя К.С. Пащенко