Справа № 308/9445/21
Суддя: Данко В. Й.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/9445/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом адвоката Мельник Павла Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мельник П.П, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 16.07.2021 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем у м. Ужгород, вул. Баб`яка, був зупинений працівником Департаменту патрульної поліції. На вимогу інспектора надано документи на автомобіль та посвідчення водія. Згодом повідомлено, що водій ОСОБА_1 керував ТЗ з не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. Правил дорожнього руху.

Вказує, що ОСОБА_1 просив надати йому докази порушення ПДР, оскільки не визнавав себе винним, однак зазначене клопотання було відхилене, будь яких доказів вини надано не було. На місці зупинки була виписана постанова серії ЕАН №4493111, яку вручено під розписку.

Стверджує, що 16.07.2021 року ним не вчинялися будь які адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121 КУпАП, у тому числі о 01 год. 02 хв., тому прийнята уповноваженою особою відповідача постанова є протиправною і підлягає скасуванню, виходячи з того, що ОСОБА_1 притягнено до відповідальності на основі припущень, поліцейським належним чином не задокументовано факту порушення Правил дорожнього руху, тому притягнення є протиправним.

Таким чином вказує, що виносячи оскаржувану постанову, відповідач діяв поза презумпцією невинуватості та на основі припущень, що не може бути підставою для відповідальності особи, місце ймовірного вчинення адміністративного правопорушення не може бути місцем розгляду адміністративної справи, не роз`яснено право надати пояснення чи право на захист.

Крім того, вказує, що відповідачем порушено вимоги щодо процедури розгляду справи.

Оскільки позивач вказує на те, що вказана постанова є протиправною просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4493111 від 16.07.2021 року визнати протиправно та скасувати, а провадження по справі закрити.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, відзиву та заперечень до суду не надавав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, клопотань від учасників справи матеріали справи не містять, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2021 року, якою встановлено, що 16.07.2021 року о 00 год. 25 хв. в м. Ужгород, вул. Баб`яка, 46, водій ОСОБА_1 керував т.з. MERCEDES BENZ C 200 НОМЕР_2, обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2.3 в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів

За змістом ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення водієм правил користування ременями безпеки.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та як наслідок, не доведено факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

При цьому, сама по собі постанова поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаній постанові міститься лише описання правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач заперечує вчинення ним правопорушення, оскільки правила забезпечення безпеки дорожнього руху ним не були порушені, а відповідач покладений на нього обов`язок не виконав - не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його рішення.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, позивачем ставиться вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказана норма Закону містить вичерпний перелік дій, які може вчинити суд при винесенні рішення і не передбачає визнання дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними, чи визнання складеної постанови незаконною.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17, провадження № 11-1287апп18, відступила від раніше прийнятого висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Згідно абзацу 4 статті 7Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 гривень.

Таким чином, за подання даної позовної заяви до суду, оскільки позивач оскаржує одну постанову, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 454,00 грн. Тому, при задоволенні вказаного позову з відповідача слід стягнути на користь позивача 454,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Мельник Павла Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАН № 4493111 від 16.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ЄДРПОУ - 40108646) суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 454 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко