Справа № 140/3044/21
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 140/3044/21 пров. № А/857/16492/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.;

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року, прийняте суддею Денисюком Р.С., в м. Луцьку о 12 год 40 хв, повний текст рішення складено 16.07.2021 у справі № 140/3044/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 26.02.2021 № 34 про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що у відповідача були відсутні правові підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки наявні матеріали службового розслідування не містили жодного доказу вчинення ним дисциплінарного проступку.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що наказом начальника управління стратегічних розслідувань у Волинській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 34 від 26.02.2021 до нього протиправно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Жодного акту про його відсутність на робочому місці складено не було, а рапорт ОСОБА_2 від 01.02.2021 був поданий лише через тиждень після дисциплінарного поступку, що ставить під сумнів його об`єктивність.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки у вказаний день перебуватиме у службовому відрядженні в м.Києві.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності повноважного представника управління.

Колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у відсутності сторін, виходячи з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження заявленого клопотання, а відповідачем повідомлено суд про причину неявки.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на 24.01.2021 перебував на посаді заступника начальника 1-го відділу (боротьби з ОЗГ та злочинними організаціями) УСР у Волинській області.

11.01.2021 УСР у Волинській області затверджено графік чергувань по управлінню на січень 2021 року, відповідно до якого, позивач здійснював чергування 24.01.2021 (а.с.47).

01.02.2021 на ім`я начальника керівництва УСР надійшов письмовий рапорт майора поліції С.Гайдучика про те, що позивач 24.01.2021 о 08:00 год. не заступив на чергування та був відсутній під час зміни працівників, які завершили та заступають на чергування. Про причини неприбуття в управління керівництво не повідомив (а.с. 34).

На підставі вказаного рапорту, наказом № 21 від 02.02.2021 призначено службове розслідування (а.с 33).

За результатами проведеного службового розслідування, 26.02.2021 затверджено висновок службового розслідування.

В ході службового розслідування було встановлено, що позивач 24.01.2021 без поважних причин не прибув до службового приміщення УСР у Волинській області для здійснення чергування відповідальним від керівництва Управління, що призвело до порушення вимог підпунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», підпунктів 5, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, доручення Департаменту стратегічних розслідувань Національної України від 18.12.2019 № 1897/55/01-2019 «Про організацію чергувань працівників Департаменту стратегічних розслідувань» та наказу Управління від 14.01.2021 № 9 «Про організацію чергувань працівників УСР у Волинській області». За порушення вищевказаних норм законодавства та наказів рекомендовано ОСОБА_1 оголосити догану (а.с.63-70).

На підставі висновку та матеріалів службового розслідування відповідачем видано наказ № 34 від 26.02.2021 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників УСР у Волинській області», згідно з яким за порушення вищевказаних норм позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани (а. с. 71-72).

Позивач не погоджуючись із винесеним наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності звернувся до суду з даним позовом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що матеріалами службового розслідування повністю доведено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 під час чергування 24.01.2021 та наявності в його діях складу дисциплінарного проступку.

При цьому, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття наказу № 34 від 26.02.2021 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», який набрав чинності 07 жовтня 2018 року, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту визначає поняття «службова дисципліна» як дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Визначення дисциплінарного проступку міститься у статті 12 Дисциплінарного статуту та означає протиправну винну дію чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виході за їх межі, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

З аналізу вказаних правових норм апеляційний суд приходить до висновку, що підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Сам по собі висновок службового розслідування - це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції.

Висновки та пропозиції із зазначенням міри юридичної відповідальності, в даному випадку, щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, приймаються посадовими особами на підставі юридичних фактів і норм права.

З наведеного слідує, що висновки службового розслідування є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

З висновку службового розслідування видно, що ОСОБА_1 24.01.2021 без поважних причин не прибув до службового приміщення УСР у Волинській області для здійснення чергування відповідальним від керівництва Управління.

Вказане було підтверджено в ході проведення службового розслідування працівниками управління: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач підтвердив відсутність його за місцем служби в приміщенні управління під час чергування з 08.00 до 21.00 год. 24.01.2021.

Апеляційний суд зазначає, що наказом № 9 від 14.01.2021 «Про організацію чергувань працівників УСР у Волинській області», щомісячно розробляється графік чергувань та затверджено аналогічний Порядок діяльності по управлінню у Волинській області (далі - Порядок 9-2021).

Зміст даних документів було доведено під розписку до кожного працівника управління, в тому числі і позивача.

Згідно пункту 3 розділу II Порядку 9-2021 працівники які заступили на чергування, постійно знаходяться на своєму робочому місці до 21.00 год і відлучаються лише за крайньої необхідності.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні службових обов`язків, а саме порушення вимог п. 3 розділу II вказаного Порядку, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що компрометує звання поліцейського, а також підриває авторитет Національної поліції України.

Верховний Суд в постанові від 21.09.2018 у справі № 824/227/17-а зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово - дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції.

Також, колегія суддів зазначає, що на протязі 2020 року до позивача вже застосовувалось дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що складання акту відсутності на роботі в даному випадку не має значення, оскільки відсутність ОСОБА_1 в приміщенні управління на чергуванні 24.01.2021 визнається самим позивачем та підтверджується іншими особами, які безпосередньо мали відношення до чергування.

Пояснення позивача, що він перебував на постійному телефонному зв`язку протягом чергування, колегія суддів не приймає до уваги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які встановлені та зафіксовані матеріалами службового розслідування, грубо порушив Дисциплінарний статут та Закон України «Про Національну поліцію», а тому дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано до позивача законно та обгрунтовано.

Щодо твердження позивача про неознайомлення його з наказом про проведення службового розслідування та його висновком, то колегія суддів зазначає, що Дисциплінарний статут не передбачає обов`язкового ознайомлення особи щодо якої проводиться службове розслідування з наказом про його проведення та його результатом. Натомість, ст.18 Дисциплінарного статуту дає право поліцейському, стосовно якого проводиться службове розслідування, на захист, зокрема, шляхом надання письмових пояснень з приводу розслідування. ОСОБА_1 скористався правом на захист та подав письмові пояснення щодо розслідування.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі № 140/3044/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 12.11.2021