Справа № 607/14251/21
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.11.2021 Справа №607/14251/21

Провадження №2а/607/335/2021

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

при секретарі с/з Нюня Н.А.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника співвідповідача Курило Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Тернопіль позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 військового комісара Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП (вчинення правопорушення в особливий період) від 30 липня 2021 року №61/230, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 військового комісара Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП (вчинення правопорушення в особливий період) від 30 липня 2021 року №61/230.

Позов обґрунтовує тим, що притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_2 мотивував тим, що 22 липня 2021 року ОСОБА_1 близько 12 год. 00 хв. звернувся у Тернопільський ОМТЦК та СП з приводу постановки на військовий облік офіцера запасу у зв`язку зміною місця проживання. Під час звіряння військово-обліковий даних встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , після зняття з військового обліку у Млинівському РПЦК 13 серпня 2020 року у встановлені строки не прибув для постановки на військовий облік за новим місцем проживання. У зв`язку з вищевказаним ОСОБА_1 здійснив триваюче правопорушення в особливий період. Визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та наклав штраф в розмірі 850 грн.

Позивач вважає, що при винесенні постанови неповно з`ясовано обставини по справі, а тому постанова є незаконною, упередженою та такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства України. ОСОБА_1 прибув у Тернопільський ОМТЦК та СП з приводу постановки на військовий облік офіцера запасу у зв`язку зі зміною місця проживання 22 липня 2021 року біля 12 год. 00 хв. В протоколі сказано, що він складений 22 липня 2021 року, але це є фальсифікацією, так як протокол був складений 30 липня 2021 року та в той же день вручений йому, про що в поясненнях зроблено запис. Тобто, протокол складений з порушення вимог КУпАП.

Крім того, при складенні протоколу позивачу не були роз`ясненні його права та обов`язки. Протокол про адміністративне правопорушення йому був вручений під час розгляду справи військовим комісаром підполковником ОСОБА_2 та оголошення ним постанови про адміністративне правопорушення 30 липня 2021 року о 11 год. 30 хв. Таким чином було порушено право на захист, йому не надали права скористатися послугами фахівця в області права. Не надали можливості подати пояснення щодо обставин справи.

Притягуючи його до адміністративної відповідальності та накладаючи штраф, винною визнана інша особа - ОСОБА_1 , який народився в м. Поручин Тернопільської області. Позивач народився в м. Славута Хмельницької області. Винним визнано особу, яка знялася з військового обліку Млинівського РТЦК, позивач на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 не знаходився.

Про розгляд справи позивача сповістили 30 липня 2021 року під час оголошення постанови про вчинення адміністративного правопорушення з одночасним врученням протоколу про адміністративне правопорушення. При розгляді справи ОСОБА_1 також не було роз`яснено права та обов`язки, не надано можливості скористатися правом на захист, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання щодо обставин справи, скористатися послугами фахівця в області права, не з`ясовано чи були порушення з боку позивача вимог законодавства при постановці на військовий облік.

Розгляд справи був упередженим та обвинувальним. Не бажали записати свідків, які б підтвердили невинуватість позивача. Оголошуючи винним та накладаючи штраф на ОСОБА_1 , не було роз`яснено що саме він порушив, які положення та яких нормативних актів. В даному випадку, на думку позивача, військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 та соціальної політики підполковник ОСОБА_2 діяв упереджено, необґрунтовано, суперечливо.

Судом 12 жовтня 2021 року в якості співвідповідача у даній справі було залучено Тернопільський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Представник співвідповідача - Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки надіслав до суду відзив на позов у якому вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Так, 22 липня 2021 року громадянин ОСОБА_1 звернувся у Тернопільський ОМТЦК та СП з метою постановки на військовий облік офіцерів запасу у зв`язку зі зміною місця проживання. Під час вивчення військово-облікових даних встановлено, що 13 серпня 2020 року останній був знятий з військового обліку у Луцькому МВК та у встановлені строки (до 20 серпня 2020 року) не прибув для постановки на облік за місцем проживання. З метою ухилення від військового обліку, без поважних на те причин позивач впродовж більше 11-ти місяців продовжував діяти всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, чим здійснив порушення норм Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року № 921. Згідно ст. 254 КУпАП, 22 липня 2021 року при прийнятті заяви про постановку на облік начальником відділення офіцерів запасу і кадрів ст.лейтенантом ОСОБА_3 було повідомлено позивача про порушення останнім правил військового обліку, та про намір складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 КУпАП.

Перед складанням протоколу особу позивача ідентифіковано на підставі наявних документів, а саме паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Луцьким МУ УМВС України у Волинській області 25 червня 1996 року, тож справа розглядалась саме відносно ОСОБА_1 з ІПН НОМЕР_2 . Після встановлення особи, уточнення військово-облікових даних позивача, ОСОБА_3 було складено протокол та у зв`язку із терміновою службовою нарадою з особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_3 відкладено ознайомлення та підписання протоколу на 20-30 хв. Факт описки щодо зняття з обліку у Млинівському ТЦК та СП, а не у ІНФОРМАЦІЯ_4 не виключає вину позивача у порушенні правил військового обліку, адже порушення полягає саме у порушенні строків.

Після закінчення наради позивач повідомив, що не згідний з протоколом, бо не вбачає у своїх діях жодного порушення та відмовляється від підпису і надання пояснень після чого, покинув приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишивши протокол та оригінал військово-облікового документу. Відтак, працівниками Тернопільського ОМТЦК та СП складено акт про відмову від підпису протоколу.

30 липня 2021 року позивач з`явився на розгляд справи, де військовим комісаром його ознайомлено з правами та ще раз роз`яснено порушені правила військового обліку. Позивачу було надано для підпису постанову до якої були підшиті два примірники протоколів. І вже 30 липня 2021 року позивачем одночасно з підписанням постанови написано пояснення у двох примірниках протоколів від 22 липня 2021 року.

Таким чином, на думку представника відповідача, притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося згідно норм чинного законодавства та на законних підставах.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених у позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач - військовий комісар Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Данилюк С.М. в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду відзив на позов, у якому просить відмовити у його задоволенні. Доводи відзиву є ідентичні доводам, викладеним у відзиві на позов представника Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Представником співвідповідача - Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судовому засіданні підтримала доводи, які викладені у відзиві та просить у задоволенні позову відмовити. Вважає постанову, винесену 30 липня 2021 року військовим комісаром відносно ОСОБА_1 , законною та обґрунтованою.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та відзиви на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних міркувань.

30 липня 2021 року військовим комісаром Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки винесено оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення №61/230, зі змісту якої слідує, що 22 липня 2021 року ОСОБА_1 близько 12 год. 00 хв. звернувся у Тернопільський ОМТЦК та СП з приводу постановки на військовий облік офіцера запасу у зв`язку зміною місця проживання. Під час звіряння військово-обліковий даних встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , після зняття з військового обліку у Млинівському РТЦК 13 серпня 2020 року у встановлені строки не прибув для постановки на військовий облік за новим місцем проживання. У зв`язку з вищевказаним ОСОБА_1 здійснив триваюче правопорушення в особливий період, чим порушив вимоги ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Правила військового обліку призовників та військово зобов`язаних», вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Позивач заперечує обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, а також як на підставу протиправності винесеної постанови, посилається на недотримання військовим комісаром процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.235 КУпАП, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи, в тому числі, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (стаття 210). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 283 КУпАП, зокрема, визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За приписами ч.2 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вказує позивач, під час винесення постанови позивачу не були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, не надано можливості скористатись ними.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

В обґрунтування підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачами будь-яких доказів не долучено.

Згідно копії наданого позивачем військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_1 , останній 13 серпня 2020 року був знятий з обліку у Луцькому МВК Волинської області. Відомостей про перебування позивача на військовому обліку у Млинівському РТЦК в поданому документі немає.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як вказує позивач, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач не виконав вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не дотримався процедури розгляду справи та фактично не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Такі доводи позивача жодним чином не спростовані відповідачами.

Одним із прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є право на захист/юридичну допомогу, таке право становить одну з основоположних засад справедливого розгляду. Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що беручи до уваги особливу вразливість особи на початкових етапах провадження, коли він потрапляє в стресову ситуацію, забезпечення доступу до захисника на ранніх етапах є процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основною гарантією недопущення порушення його прав.

Позивач в ході судового розгляду повідомив про те, що до постановлення оскаржуваної постанови розгляду справи по суті не було, військовий комісар одразу виніс постанову, тим самим порушивши його право на захист.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16а зазначив, що ненадання особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови.

Наведене свідчить, що під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми чинного законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право на об`єктивний та справедливий розгляд справи. Доказів того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачеві були роз`яснені його права, відповідачем суду не надано, такі відомості також відсутні в оскаржуваній постанові та у дослідженому у судовому засіданні протоколі про адміністративне правопорушення. Окрім цього, про це зазначив позивач в оскаржуваній постанові надаючи пояснення.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача щодо розбіжностей у місці народження позивача та місця зняття з військового обліку, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові, та вважає доводи представника відповідача про те, що це є технічною помилкою безпідставними, оскільки за змістом ст. 283 КУпАП зазначення відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа та опису обставин, установлених під час розгляду справи в постанові про адміністративне правопорушення є обов`язковим.

Як вже зазначалося вище, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження своєї позиції, викладеної у постанові про накладення адміністративного стягнення у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, а також будь-яких доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вищевказаним критеріям, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення посадовою особою не було дотримано встановленого законом порядку її винесення, а тому вона підлягає скасуванню у судовому порядку з підстав порушення процедури розгляду адміністративного матеріалу.

Згідно з п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає за необхідне постанову по справі про адміністративне правопорушення від 30 липня 2021 року №61/230 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП скасувати.

Враховуючи, що підставою скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, наявність або відсутність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом не встановлювались, у зв`язку з чим суд не надає оцінку доводам сторін, наданих ними по суті правопорушення. Враховуючи викладене, з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме: до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 30 липня 2021 року №61/230 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП направити на новий розгляд до Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 військовий комісар Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 5);

Відповідач: Тернопільський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 5).

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна