Справа № 560/11476/21
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2021 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Берездівської сільської ради , Виконавчого комітету Берездівської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду з адміністративним позовом звернувся позивач до Берездівської сільської ради, Славутського району, Хмельницької області з позовними вимогами: визнати протиправною бездіяльність Берездівської сільської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Берездівської сільської ради та зобов`язати Берездівську сільську раду розглянути на черговому пленарному засіданні питання щодо надання дозволу громадянці ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,718 в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункту с.Монятин за кадастровим номером :03:004:0020 згідно поданої нею заяви.

Стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом подання звіту згідно ст. 382 КАС України на протязі 30 календарних днів з дня набрання рішення суду у справі законної сили;

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: судовий збір за подання позову в сумі 840.80 грн., та послуги адвоката.

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 01 квітня 2021р. після смерті її матері ОСОБА_2 , за нею зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4,31 га, яка розташована за адресою Хмельницька область, Славутський район, с. Манятин, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай).

Вказана земельна ділянка, що була надана її батькові ОСОБА_3 на підставі рішення Славутської районної державної адміністрації від 30.10.1996р., розташована біля земельної ділянки, що належала ОСОБА_2 , за кадастровим номером :03:004:0008.

На сьогоднішній день земельній ділянці, що була надана її батькові ОСОБА_3 , присвоєно кадастровий номер :03:004:0020, але площею 3,718 га.

Позивачка звернулася із заявою, в якій просила внести зміни в рішення четвертої сесії Берездівської сільської ради восьмого скликання № 25 від 20 квітня 2021р., вказавши - Надати дозвіл громадянці ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,718 в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункт/ с. Монятин за кадастровим номером :03:004:0020 та розглянути питання надання її дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,592 в умовних кадастрових гектарах за межами населеного пункту с. Монятин для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(4,31 га. - 3,718 га. = 0,592 га).

Однак питання про надання позивачці у власність земельної ділянки на сесію сільської ради не виносилося.

Ухвалою суду від 08.09.2021 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.09.2021 суд залучив як другого відповідача Виконавчий комітет Берездівської сільської ради, Славутського району, Хмельницької області.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

Судом встановлено.

14.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до Берездівської сільської ради із заявою про внесення змін в рішення четвертої сесії Берездівської сільської ради восьмого скликання № 25 від 20 квітня 2021р., вказавши - Надати дозвіл громадянці ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,718 в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункт/ с. Монятин за кадастровим номером :03:004:0020 та розглянути питання надання її дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,592 в умовних кадастрових гектарах за межами населеного пункту с. Монятин для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(4,31 га. - 3,718 га. = 0,592 га).

Однак питання про надання позивачці у власність земельної ділянки на сесію сільської ради не виносилося.

Не погоджуючись з таким рішенням позивачка звернулася до суду з позовними вимогами.

Вирішуючи спірні правовідносини судом враховано наступне.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі №803/1244/16.

При цьому, згідно п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Тобто, нормами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи щодо земельних питань передбачає прийняття рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.112018 по справі №826/8844/16.

У листі від 22.07.2021 № 598/06-30 Берездівською сільською радою було надано відповідь в якій зазначено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.04.2021 зареєстрованого в реєстрі за №383, виданого приватним нотаріусом Лаврентьєвою В.В., гр. ОСОБА_1 успадкувала земельну частку (пай) в розмірі 4,31 в умовних кадастрових гектарах.

Отже, відповідач не обґрунтував з посиланням на підтверджуючі докази не вказав жодної з підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, чому відмовив у розгляді заяви позивачки на сесії Берездівської сільської ради.

За таких обставин, відмова відповідача, викладена у листі від 22.07.2021 № 598/06-30, щодо розгляду питання про надання дозволу на внесення змін про надання дозволу громадянці ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,718га, що розташована за межами населеного пункт/ с. Монятин за кадастровим номером :03:004:0020 та у розгляді питання надання її дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,592 га за межами населеного пункту с. Монятин для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є протиправною.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що є всі підстави визнати протиправною бездіяльність Берездівської сільської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 щодо виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Берездівської сільської ради та зобов`язати Берездівську сільську раду розглянути на черговому пленарному засіданні питання щодо надання дозволу громадянці ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,718 га, що розташована за межами населеного пункту с.Монятин за кадастровим номером :03:004:0020 згідно поданої нею заяви та прийняти рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом» (стаття 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити.

Вимога позивача встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у цій справі не може бути задоволена з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, з вказаного положення слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є прерогативою суду і висновок про необхідність вчинення даної дії має робити виключно суд в провадженні якого знаходиться відповідна справа та за наслідками її розгляду.

В даному випадку, суд не вважає за необхідне встановлювати судовий контроль за виконанням винесеного рішення, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які вказували на те, що відповідач ухилятиметься від його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Щодо заявлених вимог позивача щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, враховуючи заяву позивача про намір подати докази судових витрат, суд надає можливість позивачу надати такі докази на протязі п"яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Берездівської сільської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 14.02.2021.

Зобов`язати Берездівську сільську раду розглянути на черговому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 про надання її дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 3,718 га, що розташована за межами населеного пункту с.Монятин за кадастровим номером :03:004:0020, згідно поданої нею заяви та прийняти рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з Виконавчого комітету Берездівської сільської ради, Славутського району, Хмельницької області за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 908,00грн(дев"ятсот вісім грн) на користь ОСОБА_1 .

Позивачу подати докази судових витрати на правову допомогу на протязі п"яти днів з дня ухвалення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 листопада 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Берездівська сільська рада (вул. Б. Хмельницького, 50,Берездів,Славутський район, Хмельницька область,30053 , код ЄДРПОУ - 04405171) Виконавчий комітет Берездівської сільської ради (вул. Б.Хмельницького, 50,Берездів,Славутський район, Хмельницька область,30053 , код ЄДРПОУ - 04405171)

Головуючий суддя П.М. Майстер