Справа № 522/18070/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 р.м. ОдесаСправа № 522/18070/20

Головуючий в І інстанції: Абухін Р.Д.

Дата та місце ухвалення рішення: 05.07.2021 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Чорби Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції - Данільчука Вадима Михайловича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції - Данільчука Вадима Михайловича, Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАМ № 3226602 від 02.10.2020 року, винесену поліцейським 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції - Данільчуком Вадимом Михайловичем, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП України); визнати дії Департаменту патрульної поліції в особі її посадової особи поліцейського 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Данільчука Вадима Михайловича неправомірними (протиправними) в частині притягнення до адміністративної відповідальності без належних на те доказів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року позов задоволено. Визнано дії поліцейського 2 роти 2 батальйонна Управління патрульної поліції в Одеській області Данильчука Вадима Михайловича неправомірними в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП. Скасовано постанову від 02.10.2020 року ЕАМ № 3226602 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень та притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, винесену поліцейським 2 роти 2 батальйонна Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Данильчуком Вадимом Михайловичем. Стягнуто з поліцейського 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Данильчука Вадима Михайловича на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач - Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно постанови серії ЕАМ № 3226602, яка складена 02.10.2020 року за адресою м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 1, інспектором 2 батальйону 2 роти - лейтенантом поліції УПП в Одеській області Данільчуком В.М., позивач на транспортному засобі SKODA FABIA, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п. 8.5.1 ПДР - порушення вимог горизонтальної розмітки, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи інспектором УПП в Одеській області Данільчуком В.М. носив формальний характер, переконання про винуватість позивача у скоєнні даного правопорушення була висловлена без належним чином задокументованих та не доведених належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України в зазначений у постанові час та місці.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.5 р. 2, п. 1 р. 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.33. Жовтий колір мають лінії 1.4, 1.10.1-1.10.3, 1.17.1-1.17.3, 1.23, 1.25, а також лінії тимчасової розмітки. Червоно-білий колір мають лінії 1.14.2, 1.14.3, 1.15.

Розмітка 1.29-1.32 дублює зображення знаків.

Горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15; 1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини (крайова розмітка) автомобільних доріг та вулиць, межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів або велосипедної смуги. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою; 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Лінію розмітки 1.11 перетинати заборонено з боку суцільної лінії розмітки. Лінію 1.2, якою позначено край проїзної частини, перетинати дозволяється (якщо це не заборонено встановленими дорожніми знаками).

Частиною 1 статті 122 КУпАП України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 283 КУпАП (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно обставин даної справи, підставою для застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу оскаржуваною постановою стали встановлені обставини щодо порушення позивачем вимог горизонтальної дорожньої розмітки (п. 8.5.1 ПДР), що виразилось у здійсненні перетину подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3.

Порушення позивачем правил дорожнього руху підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом з місця події, з якого чітко вбачається, що транспортний засіб позивача по вул. Ак. Філатова, 33-39 в напрямку вул. Івана та Юрія Лип м. Одеси, виїжджаючи з двору будинку, здійснив поворот ліворуч, пересік смугу зустрічного руху та перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки в напрямку вул. Івана та Юрія Лип.

Наявність горизонтальної розмітки, подвійних суцільних ліній за адресою: вул. Ак. Філатова, 33-39 до перетину вул. Івана та Юрія Лип м. Одеси підтверджується також наданою КУ «СМЕП» ОМР, на запит відповідача, та наявною в матеріалах справи, схемою організації дорожнього руху за вказаною адресою.

За встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність з боку позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що свідчить про правомірність оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В свою чергу, в ході розгляду справи позивачем жодним чином не спростовані встановлені обставини щодо порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки та перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки.

Водночас, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач вказав на порушення ДПП порядку подання електронних доказів у вигляді відеозаписів з місця події з огляду на те, що такі відео, на думку позивача, є копіями, які монтувались, та патрульною поліцією не зазначено про наявність у нього оригіналів цих відеозаписів.

Проте, колегія суддів відхиляє наведені доводи позивача, оскільки в ході розгляду справи в суді першої інстанції ДПП був наданий диск з відеозаписами, які засвідчені електронним підписом, а також останнім у відзиві на позовну заяву вказувалось, що фіксація здійснювалась відеореєстратором, який встановлений в службовому автомобілі, відповідач також зазначив його марку та надав копії сертифікатів відповідності, дослідження конструкції, декларації відповідності, що свідчить про дотримання відповідачем вимог ст. 99 КАС України.

Також, позивач посилається на те, що його транспортний засіб був зупинений на вул. Івана та Юрія Лип у м. Одесі та саме ця вулиця вказана в якості місця розгляду справи та місця скоєння правопорушення, однак, наданими відеозаписами зафіксовано транспортний засіб позивача на вул. Ак. Філатова, 33-39 до перетину вул. Івана та Юрія Лип м. Одеси, що, на думку позивача, свідчить про відсутність з його боку порушень, які зафіксовані оскаржуваною постановою.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково визнав вказані доводи позивача такими, що є підставою для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, оскільки наведені доводи позивача жодним чином не спростовують факту порушення ним ПДР та враховуючи, що позивач здійснив перетин подвійної суцільної лінії горизонтальної розмітки на вул. Ак. Філатова, 33-39 в напрямку вул. Івана та Юрія Лип м. Одеси, ці доводи жодним чином не можуть слугувати підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за це правопорушення та звільнення позивача від адміністративної відповідальності.

Що стосується посилань позивача та суду першої інстанції на неможливість прийняття до уваги в якості доказу відеозапису з місця події, яким зафіксовано здійснене позивачем правопорушення, оскільки в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено технічний запис, яким здійснювався зазначений відеозапис, колегія суддів зазначає наступне.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Також, відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 1 статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.ст. 72, 73, 74 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Отже, надані відповідачем відеозаписи з місця події можуть слугувати доказами в справі про адміністративне правопорушення в розумінні наведених норм, а тому, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для не прийняття до уваги відеоматеріалів, на яких зафіксовано здійснення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17, від 11 липня 2019 року у справі № 686/15730/16-а.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується наявність з боку позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та в ході розгляду справи позивачем жодним чином не спростовані встановлені обставини щодо порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки та перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заявленого позову і визнання протиправними дій відповідача, скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Також, колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. 139 КАС України в частині розподілу судових витрат.

Так, вирішуючи справу, суд першої інстанції вказав на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань посадової особи суб`єкта владних повноважень інспектора 2 роти 2 батальйонна управління патрульної поліції в Одеській області Данільчука Вадима Михайловича на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Проте, положення ст. 139 КАС України, що визначають порядок розподілу судових витрат, не містять норм, за якими при наявності у позивача пільг на сплату судового збору у вигляді звільнення від такої сплати, несплачений позивачем у такому випадку судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету, а тому, наведені висновки суду першої інстанції не відповідають КАСУ.

З огляду на викладене, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому, доходячи вказаного висновку, колегія суддів відхиляє доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу стосовно відсутності повноважень Єфіменко С.С. на підписання апеляційної скарги, з огляду на викладене.

Так, згідно ч.ч. 3, 4 ст. 55, ч.ч. 1, 2 ст. 57, п. 1 ч. 1, ч.ч. 3, 4 ст. 59 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

При цьому, згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційна скарга підписана Єфіменко С.С. на підставі довіреності Департаменту патрульної поліції від 30.12.2020 року зі строком дії до 31.12.2021 року, згідно якої останній уповноважений представляти та/або захищати інтереси довірителя в судах з усіма правами, які надані чинним законодавством, зокрема, відповідачу, в тому числі, з правом підпису, подання, оскарження в апеляційному порядку рішень, що, з урахуванням тих обставин, що дана справа є незначної складності, не суперечить наведеним вимогам КАС України, що повністю спростовує доводи позивача.

Також, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам ст. 296 КАС України, а тому, відхиляє доводи відзиву позивача на апеляційну скаргу в частині недотримання вимог Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 року № 55.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції - Данільчука Вадима Михайловича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та визнання дій неправомірними відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 11.11.2021 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька