Справа № 460/5973/21
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2021 року м. Рівне №460/5973/21

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Сищук К.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Скіданова О.С.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп"
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" звернулося до суду з позовом до Поліської митниці Держмитслужби, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №20400/2021/000032/2 від 31.03.2021;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови у митному оформленні товарів №UA 20400/2021/00074.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.03.2021 року декларантом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромоторс Груп», ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби була подана митна декларація №UA204060/2021/005187 на запчастини до автомобілів, бувші у вжитку, згідно переліку на 33 (тридцяти трьох) аркушах за заявленою митною вартістю за ціною договору на загальну суму поставки 10405,00 Євро плюс транспортні витрати. Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом Позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, визначені статтею 53 Митного кодексу України: зовнішньо економічний контракт з додатком; інвойси, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; декларацію про походження товару; банківський платіжний документ про оплату, митну декларацію країни відправлення, документи що підтверджують порядок та вартість перевезення, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією тощо. У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 22.03.2021 року посадовою особою Поліської митниці Держмитслужби були витребувані у декларанта оригінали документів, заявлених у митній декларації або їх належним чином завірені копії; вказано на виявлення розбіжностей та витребувані додатково висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та виписку із бухгалтерської документації. Листом №24/03 від 24.02.2021 року декларантом були надані додаткові документи та додатково два висновки експерта Рівненської ТПП, зроблені відповідно до вимог митного органу. Зазначені документи не були враховані митницею та 31.03.2021 року прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №20400/2021/000032/2 та винесено Картку відмови у митному оформленні товарів №UA20400/2021/00074. Підставою для коригування стали виявлення «окремих неточностей» (пункт 1 арк.28 Рішення), ненадання декларантом всіх запитуваних митницею документів та наявність у митного органу інформації стосовно митної вартості аналогічних товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за 16 (шістнадцятьма) митними деклараціями. Митну вартість скориговано до 57527,70 євро. Позивач не погоджується з даними рішеннями, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать вимогами чинного законодавства, просить їх скасувати.

Ухвалою суду від 03.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 20.07.2021.

Відповідач адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Пояснив, що надані до митного оформлення документи містили неточності та невідповідності, а на вимогу надати додаткові документи декларантом були надані документи, які не спростували сумнівів митниці у правильності декларування митної вартості товарів. Також покликався на наявність у митниці цінової інформації згідно переліку митних декларацій із рівнем вартості вищим, аніж було заявлено до митного оформлення. Із врахуванням цих обставин посадовою особою митниці було оформлено картку відмови у митному оформленні та скориговано митну вартість із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ до рівнів, наявних у ціновій базі даних. Вважає відмову у митному оформленні та коригування митної вартості законними, обґрунтованими та такими, що не порушують законних прав, свобод та інтересів Позивача.

26.07.2021 розгляд справи відкладено до 11.08.2021.

Ухвалою суду від 11.08.2021 розгляд справи відкладено до 29.09.2021.

В судовому засіданні 29.09.2021 оголошено перерву до 05.10.2021.

В судовому засіданні 05.10.2021 оголошено перерву до 02.11.2021.

У судовому засіданні 02.11.2021 закінчено судовий розгляд ухваленням рішення.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено таке.

22.03.2021 року декларантом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромоторс Груп» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Чехова, буд.4-І, код ЄДРПОУ 43275900), ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби була подана митна декларація №UA204060/2021/005187 на запчастини до автомобілів, бувші у вжитку, згідно переліку на 33 (тридцяти трьох) аркушах за заявленою митною вартістю за ціною договору на загальну суму поставки 10405,00 Євро плюс транспортні витрати.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом Позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, визначені статтею 53 Митного кодексу України: зовнішньо економічний контракт з додатком; інвойси, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; декларацію про походження товару; банківський платіжний документ про оплату, митну декларацію країни відправлення, документи що підтверджують порядок та вартість перевезення, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією тощо.

У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, 22.03.2021 року посадовою особою Поліської митниці Держмитслужби повідомленням №311657 були витребувані у декларанта оригінали документів, заявлених у митній декларації або їх належним чином завірені копії; повідомленням №311848 вказано на виявлення розбіжностей та витребувані додатково висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією та виписку із бухгалтерської документації.

Листом №24/03 від 24.02.2021 року декларантом надані: банківський платіжний документ, що стосується оплати даного товару, доповнення №1 до зовнішньо-економічного контракту, бухгалтерську інформацію формування ціни Продавця, висновок експерта Рівненської ТПП, лист-роз`яснення відправника товару №1 від 24.03.2021, інформаційний лист від брокера із доданими двома митними деклараціями, оформленими Поліською митницею Держмитслужби, які можна вважати джерелом інформації про вартість ідентичних та подібних товарів, в т.ч. від одного і того Постачальника за період, який не перевищує 3 місяці. В подальшому листом №30/03 від 20 березня 2021 року додатково надано висновок експерта Рівненської ТПП від 29.03.2021 року, зроблений відповідно до вимог митного органу.

Зазначені документи не були враховані митницею та 31.03.2021 року прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №20400/2021/000032/2 та винесено Картку відмови у митному оформленні товарів №UA20400/2021/00074.

Підставою для коригування стали виявлення «окремих неточностей» (пункт 1 арк.28 Рішення), ненадання декларантом всіх запитуваних митницею документів та наявність у митного органу інформації стосовно митної вартості аналогічних товарів згідно цінової інформації ЄАІС Держмитслужби за 16 митними деклараціями. Митну вартість скориговано до 57527,70 євро.

Згідно п.1.1 Рішення «копія митної декларації країни відправлення містить реквізити рахунку-фактури від 15.03.2021 №ІТ-2021-FVES-6, що не відповідає номеру наданого до митного оформлення рахунку-фактури №FVES-6; митна вартість у декларації країни походження вказана 10005 євро, а у рахунку-фактурі 10405 євро; банківський платіжний документ містить вказівку на банк-посередник, а також наявна помилка у коді ЄДРПОУ платника.

Відповідно, вартість товару визначено на підставі раніше визнаних митницею вартостей за 16 (шістнадцятьма) митними деклараціями на рівні 57527,70 Євро .

Статтею 55 МК України визначено, що у разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів, декларант або уповноважена ним особа має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Відповідно до приписів даної статті товар випущено у вільний обіг.

Судом досліджено надані декларантом документи, заслухано представника позивача та встановлено наступне.

12 березня 2021 року між італійською фірмою F.I.R. SAS DI F.I.R SERVIZI SRL, як Продавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп", як Покупцем, було укладено договір купівлі-продажу товарів №2021 (далі Договір).

Предметом Договору згідно пункту 1.1 є товар запасні частини, номерні агрегати та аксесуари до автомобілів. Відповідно до п. 2.1 Договору, ціна за товар встановлюється у євро та зазначається у інвойсах по кожній окремій поставці. Пунктом 2.2 Договору визначені умови поставки товарів FCA ROBERTO (TN) Італія. Згідно пункту 2.4 загальна сума контракту становить 10405 Євро. Відповідно до Розділу 4 Договору Покупцем здійснюється 100% передоплата за товар до відвантаження згідно проформи-інвойсу.

В рамках даного Договору Продавцем було продано Покупцеві частини до легкових моторів, бувші у вжитку, які знаходяться у несправному стані, мають фізичний знос 80-90%, моральне застарівання, не придатні до експлуатації та прямого використання, потребують л відновлювального ремонту (лист-пояснення F.I.R. SAS DI F.I.R SERVIZI SRL 31 від 24.03.2021 року).

Відповідно до інвойсу Продавця №FVES-6 від 15.03.2021 року 17.03.2021 року за платіжним дорученням №16JBKLL3 Покупцем перераховано 10405, 00 євро на рахунок Продавця (код SWIFT -транзакції JBKLL3HO4FYQYT).

Відповідно умов Договору за повною передоплатою товар був відправлений Покупцеві. Відповідно до Доповнення №1 від 17.03.2021 до Контракту №3/2021 від 12.03.2021 внесено коригування в п.13 та виправлено помилку у вказаному коді ЄДРПОУ та МФО.

При прибутті в України декларантом, з метою митного оформлення товару за ціною договору, до митної декларації були долучені: митна декларація країни відправлення №21ITQTI010000434E8 від 18.03.2021 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) №3/2021 від 12.03.2021, рахунок-проформа FVES-6 від 15.03.2021, рахунок-фактура FVES-6 від 15.03.2021, додаток до інвойсу FVES-6 від 15.03.2021, декларацію про походження товару FVES-6 від 15.03.2021, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №744 від 18.03.2021, комерційну пропозицію б/н від 05.03.2021, протокол погодження ціни 3/202 від 12.03.2021, банківський2 платіжний документ, що стосується товару 16JBKLL3, висновок експерта ТПП від 22.03.2021, договір про перевезення від 25.11.2019, прибуткова накладна №9 від 25.01.2021, інформаційні листи тощо.

Судом враховано, що відповідно до наданих для огляду представником Позивача митних декларацій, ТОВ «Євромоторс Груп» співпрацює з італійськими продавцями б/в запчастин не вперше, товариством здійснено ряд поставок аналогічних товарів, зокрема і від безпосередньо цього ж Продавця у період, що не перевищує 3-х місяців з дати даної поставки, і ціна товару визнавалась митницею за аналогічними комплектами документів без зауважень.

Судом встановлено, що сторонами контракту опрацьовано комерційну пропозицію до контракту від 05.03.2021 року. Далі погоджено ціну шляхом укладання Протоколу погодження ціни контракту №3/202 від 12.03.2021 (19 арк. деталізованої інформації про товар, що продається та його вартість, що підлягає сплаті). В подальшому 15.03.2021 року складено інформаційну специфікацію до інвойсу №FVES-6 (36 аркушів деталізованого опису товарів із вказанням ціни).

Платіж за вказані товари проведений у безготівковому порядку шляхом SWIFT -транзакції №JBKLL3HO4FYQYT, із наданням митному органу відповідного платіжного документу. При цьому, розрахункові операції із використанням рахунків банків-посередників не суперечить нормам закону або усталеної ділової практики. Дійсність платежу перевірена банком-респондентом (у даному випадку АТ КБ Приватбанк) із проведенням обов`язкового фінансового моніторингу.

Суд зауважує, що код ЄДРПОУ, вказаний із помилкою у графі 44 митної декларації та контракті, виправлений у Доповненні №1 до контракту, яке було подано декларантом до митного оформлення.

Також судом досліджено експертні висновки про вартісні характеристики товару (перший за вагою товару експертний висновок Рівненської ТПП від 22.03.2021), другий по кожній позиції ввезених б/в запчастин (експертний висновок Рівненської ТПП від 29.03.2021 року), та встановлено, що наявність на одній із сторінок висновку слів «об`єктів нерухомості» є разовою помилкою, яка не вплинула на зміст висновку в цілому, оскільки решта його частини стосується саме оцінюваних товарів.

Суд враховує, що згідно із частиною другою статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, орган доходів і зборів може письмово витребувати у декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що посадовою особою митниці не виконано обов`язку із перевірки формування митної вартості імпортованого товару, не виявлено ознак підробки документів або відсутності у них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Митний орган покликався лише на наявність неточностей, які були спростовані наданими декларантом документами та досліджені під час розгляду даної справи.

Фактично, єдиною підставою для коригування стала наявність у митного органу інформації щодо цінових рівнів вищих, аніж заявлено до митного оформлення з спірною поставкою.

При цьому, судом витребувано у Відповідача митні декларації, із покликанням на які було здійснене коригування, а саме: №UA209120/2021/007174, № UA209120/2021/006318, № UA209120/2021/002430, № UA1000030/2021/442611, № UA205050/2021/004560, № UA807290/2021/006341, № UA500110/2021/005302, № UA807200/2021/003347, № UA807290/2021/006341, № UA100500/2021/421378, № UA110150/2021/004318, № UA500300/2021/000538, № UA807200/2021/004146, № UA500490/2021/003689, № UA205050/2021/015993.

За результатом дослідження вказаних митних декларацій судом встановлено, що вони стосуються поставок з Білорусі, Німеччини, Польщі, Китаю, Туреччини, Молдови, Болгарії, Великобританії, на умовах поставки CFR, DAP, FCA, DDU, FOB, CPT, у той час як спірна поставка здійснена із країни походження Італія, умови поставки FCA. Жодна із митних декларацій, на яку митний орган покликався як на підставу для коригування, не співпадає одночасно за умовами поставки та країною походження товарів.

Крім того, Позивачем були імпортовані запчастини до автомобілів, бувші у вжитку, які відповідно до описових граф митної декларації №UA204060/2021/005187 були у непридатному для експлуатації (використання) стані та потребували відновлювального ремонту (також підтверджується листом-роз`ясненням відправника товару №1 від 24.03.2021).

Описові графи митних декларацій, на які покликався Відповідач на підтвердження правомірності своїх дій, не містять вказання на несправність запчастин, що поставлялись.

Також судом встановлено, що Відповідачем у період, що не перевищує 3-х місяців до дня спірної поставки, були оформлені митні декларації, в т.ч. від одного і того ж постачальника, які містили цінову інформацію щодо вартості товарів подібних за призначенням та технічними характеристиками (МД №UA204060/2021/001128 від 25.01.2021 т та №UA204060/2021/004707 від 15.03.2021), які не були взяті до уваги митним органом та виключені з порівняльного переліку без обґрунтування правових підстав.

У своїй сукупності, за досліджених обставин, суд ставиться критично до об`єктивності та правомірності порівняння ціни митним органом за вищенаведеним переліком митних декларацій.

Статтею 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів визначений у частині другій статті 53 МК України.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 3 статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З вказаних норм вбачається, що орган доходів і зборів має право вимагати надання додаткових підтверджень лише у випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни. Це пов`язано з тим, що такі вади не дозволяють органу доходів і зборів здійснити визначений законом мінімум митних формальностей.

Якщо ж декларантом надані всі документи, необхідні для визначення вартості товару за першим методом, а також, якщо зауваження митного органу (щодо наявності розбіжностей, неточностей у документах) не стосуються числових значень вартості товару, то вимога про надання додаткових документів, відмова у прийнятті декларації, застосування іншого методу визначення митної вартості є безпідставними. До подібних висновків прийшов ВАСУ у своїх постановах від 20.06.2017 року по справі №814/2068/15, від 12.07.2017 року - по справі №815/6984/15, від 05.04.2017 року - по справі №804/1642/15.

Крім того, у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 р. за №2 «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року») вказано, що факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МКУ, є підставою для витребування додаткових документів.

Суд вважає, що для митного оформлення митної декларації від 22.03.2021 року №UA204060/2021/005187 декларантом були надані всі документи, які дозволяли точно і однозначно встановити вартість, яка була сплачена за товар, що імпортується.

Дослідивши матеріали справи та докази, надані стороною Позивача та Відповідача у їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення про неможливість визнання заявленої митної вартості товарів за митною декларацією №UA204060/2021/005187 та коригування митної вартості за шостим (резервним) методом є безпідставним та протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на суб`єкті владних повноважень. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим витребувати митниця має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Отже враховуючи вищенаведене та проводячи системний аналіз правових норм, суд прийшов до висновку щодо відповідності вимог Позивача чинному законодавству України.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів законності дій посадових осіб митниці при винесенні оскаржуваних Рішення про коригування митної вартості та Картки відмови, у той час як Позивачем належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх доводів та вимог. Відповідно, позов слід задоволити повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, сплачений за подання цього позову судовий збір слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Чехова, 4-І, ) до Поліської митниці Держмитслужби (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №20400/2021/000032/2 від 31.03.2021.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, траспортних засобів комерційного призначення №UA20400/2021/00074.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромоторс Груп" за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби судовий збір у розмірі 10190,34 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністратив-ного суду.

Повний текст рішення складений 11 листопада 2021 року

Суддя У.М. Нор