Справа № 520/1874/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 листопада 2021 року № 520/1874/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі- Хмелівської Н.М.

за участі представників сторін:

позивача Костенко Н.Ю.

відповідача Шамілової Л.Ш.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ім.Ватутіна" (вул. 9 Травня, буд. 1,с. Івано-Шийчине, Богодухівський район, Харківська область,62120, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Ім. Ватутіна" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просило:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.02.2020 за № 1 на суму штрафу 735619,48 грн за платежем податок на додану вартість;

- частково скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.11.2019 за № 7 на суму 1491548,95 грн за платежем - податок на доходи фізичних осіб;

- частково скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.11.2019 за № 7 на суму 209093,54 грн за платежем - військовий збір.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 05.02.2020 за № 1 про застосування штрафу за відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, встановленого ст. 201 Податкового кодексу України податкових накладних з податку на додану вартість у сумі 735619,48 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.11.2019 за № 7 в частині застосування до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Ватутіна" штрафних санкцій на суму 1491548,95 грн за платежем - податок на доходи фізичних осіб.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 11.11.2019 за № 7 в частині застосування до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Ватутіна" штрафних санкцій на суму 209093,54 грн за платежем - військовий збір.

Стягнуто на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ім.Ватутіна" витрати зі сплати судового збору у розмірі 36543,93 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з викладенням у ньому висновків, які не відповідають обставинам справи.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу податкового органу задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 2 червня 2020 року по справі № 520/1874/2020 скасовано в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 5 лютого 2020 року за № 1 про застосування штрафу у сумі 735 619 грн 48 коп., скасування податкового повідомлення-рішення від 11 листопада 2019 року за № 7 в частині застосування до Товариства штрафних санкцій на суму 1426878 грн 23 коп. з податку на доходи фізичних осіб та скасування податкового повідомлення-рішення від 11 листопада 2019 року № 7 в частині застосування штрафних санкцій на суму 204496 грн 34 коп. за платежем - військовий збір.

Апеляційним судом прийнято в цій частині постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 2 червня 2020 року по справі №520/1874/2020 залишено без змін та здійснений перерозподіл судових витрат шляхом зміни абзацу 5 резолютивної частини рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного суду від 26.08.2021 року Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Ім. Ватутіна задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 2 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2021 року у справі №520/1874/2020 скасувано в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 5 лютого 2020 року №1, в цій частині справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі №520/1874/2020 залишено без змін.

Таким чином підлягає розгляду позовна заява в частині позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 5 лютого 2020 року №1.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Ім. Ватутіна" пройшло передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набуло правового статусу суб`єкта господарювання - юридичної особи, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 00708399.

Позивач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДФС у Харківській області, Слобожанське управління, Богодухівська ДПІ (Богодухівський район).

На підставі Наказу ГУ ДФС у Харківській області від 19.07.2019 за № 5106, з урахуванням наказів ГУ ДПС у Харківській області від 02.09.2019 за № 65, від 10.09.2019 за № 492, направлень від 16.08.2019 за № 7855, № 7856, № 7857, № 7858, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за № 2755-VІ та плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Ватутіна", податковий номер 00708399, податкового законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, з урахуванням п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2016 по 03.06.2019, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, наведеного в додатку 1 до акту перевірки, який є його невід`ємною частиною.

Результати перевірки оформлені актом № 259/20-40-05-01-08/00708399 від 07.10.2019.

За висновками перевірки, позивачем - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Ім. Ватутіна", порушено:

1) пп. 188.1 ст. 188 з урахуванням пп. 14.1.219 п. 14.1, п. 72.1 ст. 72, п. 71.1 ст. 71, п. 74.2 ст. 74 та пп. 83.1.2 п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 з урахуванням змін та доповнень внаслідок порушень, наведених у розділах 3.1.2.1, 3.1.2.2 акта перевірки, а саме: встановлено заниження податку на додану вартість у загальній сумі 802633 грн та завищення показника по рядку 21 декларації з податку на додану вартість "суми від`ємного значення, що зараховується до складу ПК наступного звітного періоду" за червень 2019 року у сумі 11193 грн;

2) пп. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 201.1, абз. 4 п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010, зокрема, позивачем не виписано та не зареєстровано податкові накладні на загальну суму 1471238,96 грн;

3) пп. б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010, оскільки позивачем не повідомлено:

- про дохід від надання в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170 ПК України (пп. 164.2.5 ПК України) код ознаки доходу 106, отриманий у 4 кварталі 2016 року по 2 фізичним особам - платникам податку у зв`язку із відсутністю серію та номеру паспорту в базі ДРФО, за яким було відображено дохід, виплачений фізичним особам - платникам податку (дохід відображено за номером та серією паспорту - ММ940125, МН786634);

- про дохід від надання в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170 ПК України (пп. 164.2.5 ПК України) код ознаки доходу 106, отриманий у 1, 2 кварталах 2017 року по 1 фізичній особі - платнику податків, у зв`язку із відсутністю серії та номеру паспорту в базі ДРФО, за яким було відображено дохід, виплачений фізичним особам - платникам податку (дохід відображено за номером та серією паспорту - ММ940125),

- про дохід від надання в лізинг, оренду або суборенду (строкове володіння та/або користування), визначений у порядку, встановленому п. 170 ПК України (пп. 164.2.5 ПК України) код ознаки доходу 106, отриманий у 4 кварталі 2017 року, 4 кварталі 2018 року по 1 фізичній особі - платнику податку у зв`язку із відсутністю серію та номеру паспорту в базі ДРФО, за яким було відображено дохід, виплачений фізичним особам платникам податку (дохід відображено за номером та серією паспорту - ММ786634).

Також, позивачем у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 2 квартал 2018 року невірно зазначено дату звільнення та прийому працівників з роботи, 21.11.2018 позивачем надано уточнюючий розрахунок за 2 квартал 2018 року з виправленням помилок (термін подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 2 квартал 2018 до 09.08.2018);

4) пп. 168.1.2 п. 16.8.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010, оскільки податок на доходи фізичних осіб під час виплати доходу у вигляді орендної плати з 06.10.2016 по 30.06.2019 позивачем до бюджету перераховано несвоєчасно та не у повному обсязі та зазначено, що відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010, з урахуванням вимог ст. 102 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010, позивачу буде нараховано до сплати до бюджету пені, розмір якої визначено ст. 129 Податкового кодексу України;

5) ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 за № 2464-VІ, позивачем: у грудні 2016 року занижено суму нарахованого внеску на суму 16,39 грн, яку самостійно відкориговано платником у звіті за січень 2017 року (звіт від 16.02.2017 за № ); у лютому 2017 року занижено суму нарахованого єдиного внеску на суму 320,53 грн, яку самостійно відкориговано платником у звіті за березень 2017 року (звіт від 13.04.2017 за № ); у березні 2017 року занижено суму нарахованого єдиного внеску на суму 85,42 грн, яку самостійно відкориговано платником у звіті за квітень 2017 року (звіт від 16.05.2017 за № ); у вересні 2017 року занижено суму нарахованого єдиного внеску на суму 523,99 грн, яку самостійно відкориговано платником у звіті за жовтень 2017 року (звіт від 10.11.2017 за № ); у грудні 2017 року занижено суму нарахованого єдиного внеску на суму 50,45 грн, яку самостійно відкориговано платником у звіті за січень 2018 року (звіт від 13.02.2018 за № );

6) ст.16-1 розділу 10 Податкового кодексу України "Інші перехідні положення", пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, оскільки військовий збір під час виплати доходу у вигляді заробітної плати або орендної плати з 06.10.2016 по 27.05.2019 позивачем до бюджету перераховано несвоєчасно та не у повному обсязі та зазначено, що відповідно до ст. 129 Податкового кодексу України, з урахуванням вимог ст. 102 Податкового кодексу України підприємству буде нараховано до сплати до бюджету пені, розмір якої визначено ст. 129 Податкового кодексу України.

З посиланням на вказаний вище акт перевірки, Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято спірне податкове повідомлення-рішення:

- № 1 від 05.02.2020, яким до СТОВ "Ім. Ватутіна" за порушення строків складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків коригувань на суму ПДВ 1471239,00 грн застосовано штраф в розмірі 50 % у сумі 735619,48 грн (том 1 а.с. 10).

Не погоджуючись із застосуванням штрафу за порушення строків складення та/або реєстрації податкових накладних, а також із розміром процентного співвідношення штрафних санкцій, визначених податковим органом в оскаржуваних повідомленнях-рішеннях, позивач звернувся до суду.

Суд, враховуючи висновки Верховного суду, дослідивши матеріали справи та норми законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, встановив наступне.

Стосовно застосування до позивача штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних на підставі податкового повідомлення-рішення від 5 лютого 2020 року за №1, суд зазначає, що слід звернутися аналізу положень пункту 187.1 статті 187, 185.1 статті 185, пунктів 201.1, 201.3, 201.4, 201.10 статті 201 ПК України, пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України, наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року за № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267, яким затверджено форму податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (далі - Порядок № 1307).

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірах, які залежать від порушення строку реєстрації.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач за період з 1 січня 2017 року по 30 червня 2019 року здійснював реалізацію товару власного виробництва (а саме: молоко, ВРХ, мед, пшениця, кукурудза, соняшник та інше) кінцевому споживачу за готівкові кошти, проте в ході співставлення касових книг підприємства, прибуткових касових ордерів та податкових накладних, наявних в Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючим органом виявлено випадки невиписки та нереєстрації податкових накладних на дату виникнення першої події (дата внесення коштів від покупця в касу підприємства або дата відвантаження товарів) на суму ПДВ 1 471 238,96 грн.

Документальне оформлення продажу сільськогосподарської продукції за готівку оформлювались шляхом складання відповідних документів.

Всі контрагенти, з якими у позивача відбулися господарські операції у період з 1 січня 2017 року по 30 червня 2019 року, та яким не було виписано податкові накладні, не є платниками податку на додану вартість, а цій категорії не надається податкова накладна. Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Водночас, суд вказує на те, що обов`язок здійснювати реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних покладено на продавця, який в межах даної справи є позивачем.

Норма пункту 120-1.1 статті 120 ПК України встановлює юридичну відповідальність за порушення платником податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної. При цьому, законодавець окреслює ряд виключень, а саме, окреслює коло різновидів податкових накладних, за несвоєчасну реєстрацію яких, платник податків не підлягатиме юридичній відповідальності у порядку цієї норми.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120 ПК України,штраф не застосовується за порушення граничних строків для реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду у справах № 816/1488/17, 807/68/18, № 808/3250/17, № 340/1857/19, № 640/5508/19, № 580/1667/19.

Одночасно, суд вказує на зміни податкового законодавства, які безпосередньо впливають на вирішення спору по суті у цій частині.

23 травня 2020 року набули чинності положення Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві від 16 січня 2020 року № 466-IX (надалі Закон № 466-ІХ).

Цим законодавчим актом доповнено підрозділ 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України пунктом 73.

Так, відповідно до змісту пункту 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.

Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Пізніше, Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців від 14 липня 2020 року N 786-IX (надалі також - Закон N 786-IX; який набрав чинності 8 серпня 2020 року) у підрозділі 2 у пункті 73 Податкового кодексу України в абзацах першому і другому після слів та цифр "відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу" доповнено словами "та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної", а слова і цифри "до 31 грудня 2019 року" замінено словами "до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або"; в абзаці першому цифри і слова "2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень" замінено цифрами і словами "1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень"; в абзаці другому цифри і слова "5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень" замінено цифрами і словами "2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень".

Виходячи зі змістовного та синтаксичного аналізу побудови наведених вище норм права, можна зробити висновок, що таким чином законодавець мав на меті не лише уточнити й розширити перелік випадків, за яких платник податків звільняється від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, а й убезпечити платників податків від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними положеннями п. 120-1.2 ст. 120 Податкового кодексу України, у випадках та за умов, наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.

Тобто законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом.

При цьому, відповідно до вказаних змін, контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним) без вчинення будь-яких додаткових дій з боку контролюючого органу, тобто в силу закону.

Право на зменшення та перерахунок штрафних санкцій на підставі пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України належить виключно податковому органу, на якого закон покладає обов`язок скласти та направити нове податкове повідомлення-рішення. Суд в межах своєї компетенції може лише встановити правомірність/неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій та наявність/відсутність підстав для поширення наведеної вище ретроспективної правої норми на спірні правовідносини, однак не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно зменшувати суму донарахувань.

Зазначене узгоджуються з висновком Верховного Суду викладеним в постанові від 11 листопада 2020 року у справі №160/1553/19.

Оскільки, у даній справі оспорюється дії та рішення прийняті відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено): 5) добросовісно; 6) розсудливо: 7) з дотриманням принципу рівності перед законом запобігаючи всім формам дискримінації: 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення: 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, ідо є предметом судового дослідження, вказує на те. що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваних рішень діяв з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та з дотримання принципу верховенства права, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ім.Ватутіна" до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений 11.11.2021 року.

Суддя А.В.Зінченко