Справа № 932/8344/20(2а/932/793/20)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 932/8344/20(2а/932/793/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Макарової C.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2021 (суддя Кошля А.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенанта Павельєвої Ольги Володимирівни, третя особа без самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенанта Павельєвої Ольги Володимирівни, третя особа без самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Павельєвої Ольги Володимирівна серії ЕАМ №2771129 від 02.07.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що відносно нього була складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн., з підстав перевищення обмеження максимальної швидкості позначеної дорожнім знаком 3.29 на 27 км/год, яка вимірювалась лазерним вимірювачем TRUCAM 000314. З даною постановою не погоджується, оскільки перевищення швидкості він не допускав, на вимогу надати докази такого правопорушення, відео надано не було. Автомобіль рухався в колоні з іншими автомобілями, а тому вважає, що зафіксована швидкість могла бути виміряна з іншого автомобіля. При складанні постанови було порушене його право на отримання правничої допомоги у зв`язку із чим він просив про відкладення розгляду справи, а також порушено порядок встановлення вимірювальної техніки передбачений ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги знаку « 5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної техніки для фіксації обставин правопорушення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2021 позов задоволено. Скасовано постанову інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Павельєвої Ольги Володимирівна серії ЕАМ №2771129 від 02.07.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та закрито справу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вчинення позивачем порушення за п. 12.9.б ПДР відповідно до статті 251 КУпАП та статті 77 КАС України підтверджується наданим до суду DVD диском з записами приладу ТruСаm із зафіксованим фактом вчинення адміністративного правопорушення та фото з приладу ТruСаm. Обставини викладені позивачем у позовній заяві, мають гіпотетичний характер та не підтверджуються доказами, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні. Щодо відсутності, зі слів позивача, дорожнього знаку 5.70 зазначає, що у відповідність до вимог діючих нормативно-правових актів поліцейські Управління здійснюють фіксацію перевищення встановлених обмежень швидкості руху в межах дорожніх знаків 5.70, які попереджають водіїв про можливість такої фіксації. Розпорядником інформації щодо наявності чи відсутності такого знаку є Служба автомобільних доріг Дніпропетровської області.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.07.2020 інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом Павельєвою Ольгою Володимирівною винесено оскаржувану постанову серії ЕАМ №2771129 від 02.07.2020 у м. Дніпро по вул. Малиновського, 93, згідно якою позивач, керуючи транспортним засобом Nissan Leaf з державним номером. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 97 км/год, чим перевищив обмеження максимальної швидкості позначеної дорожнім знаком 3.29 на 27км/год, швидкість вимірювалась приладом TRUCAM 000314, чим порушив п.12.9.б ПДР перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху передбаченої знаками 3.29, 3.31, 30.3). За вказане адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 255 гривень.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно п.12.9 "б" ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п.12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31., 30.3.

Таким чином, в межах дії дорожнього знака 3.29 рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог частини 1 статті 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того , що факт порушення позивачем вимог п.12.9.б ПДР України не підтверджується належними і допустимими доказами у справі, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови із зазначенням їх у постанові.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими такі висновки суду, оскільки з досліджених судом доказів, наданих відповідачем, встановлено, що цифрове зображення з лазерного вимірювача швидкості TRUCAM 000314, зроблене у момент фіксації перевищення швидкості автомобілем, не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки останній не дозволяє встановити державний номерний знак автомобіля, яким було перевищено максимальну допустиму швидкість.

Інших доказів на підтвердження порушення позивачем п.п.12.9.б ПДР України відповідачем не надано.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність відповідачем обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови.

Водночас стосовно доводів позивача та висновків суду першої інстанції про те, що поліцейським порушено порядок використання вимірювача швидкості, адже такий вимірювач не був змонтованим на узбіччі, а знаходився в руках поліцейського, в постанові не зазначено, що прилад при фіксації правопорушення працював в автоматичному режимі, а ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) встановлені види превентивних поліцейських заходів, до яких належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (пункт 9 частини першої).

Стаття 40 Закону № 580-VIII регулює порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, частиною першої якої в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом частини другої статті 40 Закону № 580-VIII інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM, що використовувався під час фіксації події, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/21177, чинного до 13 січня 2022 року, лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TRUCAM 000314 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах :+/- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +/-1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Згідно експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, в тому числі серійний номер ТС000314, забезпечує конфіденційність, цілісність, автентичність зареєстрованих даних. Термін дії експертного висновку до 27.09.2021.

Отже, TruCAM LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, який введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, подальша експлуатація якого не обмежена чинним законодавством, відтак являється доказом в розумінні вище зазначеної статті 251 КУпАП.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruCAM 000314 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Таким чином, суд визнає помилковими висновки суду першої інстанції про порушення поліцейським порядку використання вимірювача швидкості, оскільки законодавство не містить імперативних приписів стосовно стаціонарного розміщення приладу TruCAM та здійснення фіксації таким приладом тільки в автоматичному режимі.

Висновок суду першої інстанції, що оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким би підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку « 5.70», лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму, є хибним з огляду на наступне.

Так, дорожній знак дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів та відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків. Водночас відповідно до вимог цих правил, водій повинен постійно виконувати їх вимоги, а не тільки тоді, коли володіє інформацією щодо здійснення контролю за їх дотриманням.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене вище, враховуючи положення частини четвертої статті 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вирішив спірні правовідносини по суті, але неправильно застосував норми матеріального у наведеній частині, то існують підстави для зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції з викладених вище підстав.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2021 змінити з підстав викладених у цій постанові.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та за приписами частини 3 статті 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко