Справа № 400/10705/21
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 листопада 2021 р. справа № 400/10705/21

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Мороз А. О., ознайомившись з позовною заявою:

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 9/1/1781 від 27.09.2021 року, виданої Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та виплати основного розміру пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення;

2) зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 9/1/1781 від 27.09.2021 року, виданої Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року, виходячи з основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.

Суд ознайомився з позовом та встановив наступне.

Частиною 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить, у тому числі, перерахувати та виплатити пенсію з 01.04.2019 року у розмірі 74% грошового забезпечення.

Згідно розрахунку пенсії за вислугу років (дата розрахунку 01.01.2017 року) основний розмір пенсії позивача становив 74% грошового забезпечення.

Як встановлено судом, згідно розрахунку пенсії за вислугу років (дата розрахунку 01.01.2018 року) основний розмір пенсії позивача зменшено відповідачем до 70% грошового забезпечення.

Позивач подав позов до суду в листопаді 2021 року, тобто через 3 роки та 10 місяців з дати отримання у січні 2018 року пенсії в обмеженому розмірі.

Одночасно з позовом позивач надав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. У своїй заяві позивач просить суд поновити з 01.04.2019 року строк на звернення до суду з позовною заявою про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 9/1/1781 від 27.09.2021 року, виданої Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року, з урахуванням основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення. Позивач посилається на те, що жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави, не існує.

Вирішуючи заяву, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у заяві про поновлення строку звернення до суду причин, підтверджених відповідними засобами доказування та доданими до них матеріалами.

Так, Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19 наголосив, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Також Верховний Суд зазначив, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Щодо виплати пенсії за минулий час, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз даної статті дає підстави дійти висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, виплата пенсії за минулий час може проводитись без обмеження строку лише у випадку, якщо така пенсія нарахована, але не виплачена з вини органу.

Проте, як свідчать матеріали справи, позивач не погоджується з розміром пенсії, що йому нарахований, оскільки при перерахунку пенсії відповідач обмежив її розмір з 74% до 70% грошового забезпечення.

Відтак, пенсія позивачу не нараховувалась та не виплачувалась у тому розмірі, в якому, як вважає позивач, мала бути нарахована, тому вищезазначена норма ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і так само ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може бути застосована до спірних правовідносин.

Таким чином, застосуванню підлягає норма КАС України, яка обмежує строк звернення шестимісячним терміном, який позивач пропустив, адже предметом позову, у тому числі, є право позивача на пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення.

Отже, із змісту матеріалів справи та заяви про поновлення строку звернення до суду, не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду з позовом в частині позовних вимог про перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року, виходячи з основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про неповажність підстав пропуску строку.

Отже, для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі щодо частини позовних вимог (про перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року, виходячи з основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення), позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виплати основного розміру пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.04.2019 року, виходячи з основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення - відмовити.

2. Залишити позовну заяву без руху.

3. Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, подати до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виплати основного розміру пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.04.2019 року, виходячи з основного розміру пенсії 74% грошового забезпечення, в якій зазначити поважні причини його пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

4. Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А. О. Мороз