Справа № 480/7469/21
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2021 року Справа № 480/7469/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7469/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомода" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-
В С Т А Н О В И В:
Після прийняття митної декларації посадовою особою відповідача направлено на адресу позивача електронне повідомлення та запропоновано подати додаткові документи. 22.02.2021 позивач повідомив про наданні усіх існуючих документів разом з митною декларацією та неможливість подання інших.
Такі рішення вважає протиправними. Позивачем виконано вимоги ч. 2 ст. 53 МК України та надано усі необхідні документи для визначення митної вартості товарів. Надані документи не містили розбіжностей, відомості про товар та його вартість були повними. У відповідача не було підстав вимагати подання додаткових документів. Відповідач вимагає від позивача подати документи, що підтверджують відсутність обставин, які б не дозволяли застосувати основний метод визначення митної вартості, але МК України не передбачає обов`язку декларанта подавати документи для підтвердження відсутності обставин, визначених ч. 1 ст. 58 МК України. Контракт укладено позивачем з виробником товару, надані документи підтверджують сплату коштів. Вказуючи на відсутність у поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості інспектором не зазначено яких саме відомостей не вистачає та чому зроблено висновок про відсутність відомостей щодо ціни, яка була сплачена, без будь-якого обґрунтування вимагається подання додаткових документів, хоча позивачем було надано платіжне доручення про перерахування коштів у іноземній валюті за товар.
У графі 33 рішення вказується на наявність розбіжностей у поданих документах, що впливають на визначення митної вартості товарів. У ході ж обміну електронними повідомленнями інспектором не вказувалось на наявність будь-яких розбіжностей. Як джерело цінової інформації зазначено іншу митну декларацію та рішення про коригування митної вартості за нею. Ні Митним кодексом України, ні правилами заповнення рішення про коригування митної вартості не передбачається посилання на інше рішення про коригування митної вартості. Крім того, маючи у своєму розпорядженні усі документи, на підставі яких приймалось це рішення, відповідач мав можливість переконатися, що задекларовані позивачем товари відрізняються за рядом ознак та не є ідентичними до тих, митна вартість яких була скоригована раніше.
Відповідачем ніяким чином не обґрунтовано необхідність визначення митної вартості за резервним методом. Сам метод також застосований не у відповідності до вимог закону. Відповідно до вимог Митного кодексу митна вартість за резервним методом визначається способом, що не суперечить законодавству України та є сумісним з принципами і положеннями Генеральної угоди тарифів і торгівлі. Відповідно до вимог цієї угоди оцінка імпортованого товару має ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Дійсною є вартість за якою під час та у місці, визначеному законодавством імпортної країни такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Відповідачем же було використане ним же самим прийняте рішення про коригування митної вартості, яке перебувало у процесі судового оскарження, а не дійсна вартість товарів.
Просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийняття митної декларації.
Ухвалою суду від 19.08.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій справу просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує просить задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмовий відгук у якому позов не визнав, пояснив, що під час митного оформлення товару за МД UA807290/2021/003832 позивачем не було подано транспорту заявку (п.5.1 Договору) на перевезення вантажу, тому не зрозуміло яка вартість послуг експедирування та коли повинна бути проведена така оплата - до моменту виконання перевезення чи після здійснення перевезення. Також, декларантом позивача до митного оформлення не надано рахунок фактура та акт виконаних робіт (п.5.3 Договору). Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) №0155938 перевізником товару є LTD "PANAVTOS", тоді як до митного органу не було подано договір на надання транспортно-експедиторських послуг на перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні укладеного між ТОВ "Автомода" та LTD "PANAVTOS".
Відповідно п. 6. ч. 2 ст. 53 Кодексу на підтвердження митної вартості товару декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Додатково наголошує на тому, що витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України та витрати на страхування цих товарів згідно з пунктами 5,6 частини 10 ст.58 МК України визначено як обов`язкові складові митної вартості при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору.
Окрім цього, відповідно до Договору поставки товару № 1 від 01. 03.2018 п.3.4 "сроки и условия оплата Товара - 100 % предоплаты, согласно счета на оплату".
Однак до митного органу не було подано платіжного доручення на оплату зазначеного товару.
Відповідно до п. 4 ч. 2 статті 53 Митного Кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Представник вважає, що декларантом позивача розрахунки здійснено на основі необ`єктивних даних, які не підтверджені документально, що є порушенням вимог частини 9 статті 58 МК України.
Відповідач вважає, що в результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару декларантом не було надано документів, які б підтверджували задекларований рівень митної вартості товару. Таким чином, зважаючи на вищевказані підстави та враховуючи ненадання декларантом будь-яких додаткових документів та/чи пояснень для підтвердження ним митної вартості оцінюваних товарів, не здійснення жодної спроби підтвердити ціну, що сплачена за товар, відповідач дійшов висновку про неможливість використання основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору, а тому й про необхідність коригування заявленої митної вартості за другорядним методом на основі наявної інформації з програмно-інформаційного комплексу ЄАІС ДФС щодо митного оформлення подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено на митній території України. Тому, керуючись частиною першою статті 55 МК України 22.02.2021 відносно заявлених у МД товарів відповідачем законно та обґрунтовано прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
В подальшому відповідачем винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Слобожанська митниця Держмитслужби вважає, що діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України з питань державної митної справи, а наведені у позовній заяві доводи спростовуються. Відтак, підстави для визнання протиправними і скасування Рішення та Картки відмови відсутні.
Не погодившись із відзивом відповідача, 05.10.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив. Позивач зазначає, що інспектор митниці не надав декларантові відомостей та не зазначив у рішенні, що здійснений декларантом розрахунок митної вартості є невірним. Також не наведено конкретних фактів, які вплинули на таке коригування, а також не зазначено з яким саме товаром, оформленим в МД № UA807290/2021/003832 здійснювалося порівняння рівня цін. Позивач зазначає, що відповідач, як митний орган, здійснював оформлення вищевказаної МД (за якою здійснювалося коригування митної вартості даної партії товару) і мав у своєму розпорядженні усі документи, які було подано із цією МД та безперечно міг порівняти за пакувальними листами та рахунками-фактурами (інвойсами) на ці дві партії товарів рівні їх фактурних цін в залежності від найменування кожної товарної позиції.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.
Разом з митною декларацією № UA807290/2021/003832 від 22.02.2021 було подано скан-копії наступних документів:
- договору поставки товара (зовнішньоекономічний контракт) № 1 від 01.03.2018, укладений між Постачальником - ООО "Спецпласт" (РФ) та Покупцем - Позивачем, в якому вказується, що Постачальник зобов`язався виробити та передати у власність, а Покупець зобов`язався прийняти Товар - Дефлектори капоту та вікон із вторинного оргскла для автомобілів. Номенклатура, кількість Товару визначається Специфікаціями до Договору, підписаним обома Сторонами, які являються невід`ємною частиною Договору (пункти 1.1. та 1.2. Договору).
Порядок та умови поставки визначаються Специфікаціями (п.2.1. Договору). Ціна за одиницю Товару, що поставляється (по кожному виду, марки (модифікації) вказується у Специфікації (пункт З.2.). постачальник протягом 3-х днів з дати відвантаження Товару направляє Покупцеві рахунок-фактуру із зазначенням номенклатури, кількості та вартості відвантаженого товару.
Постачальник гарантує споживчі та експлуатаційні характеристики Товара у відповідності з паспортом якості (п.4.1.);
- пакувального листа № 7/1 від 18.02.2021, в якому вказувались кількість товару, його вага нетто і брутто, кількість місць тощо;
- комерційного рахунку на оплату (інвойса) № 7 від 18.02.2021, в якому вказується перелік товарів, що входять до цієї партії, загальною вартістю 695100,00 рос. руб., а саме: 4882 шт "дефлекторів капота" із їх найменуваннями та артикулами із зазначенням кількості кожного найменування та їх загальна вартість у розмірі 439380,00 рос. руб., 2131 шт "дефлекторів вікон" також із їх найменуваннями та артикулами із зазначенням кількості кожного найменування та їх загальна вартість у розмірі 255720,00 рос. руб.;
- специфікації № 7 від 18.02.2021, в якій вказувався перелік артикулів, найменувань товару та їх вартість у загальному розмірі 695100,00 рос. руб.;
- товаротранспортної накладної (CMR) № Ао155938 від 18.02.2021, в якій вказувалися відправника і отримувача товару, вага товару, вартість партії товару, місце і дата завантаження товару та місце розвантаження товару, в тому числі скорочений опис товару;
- митної декларації країни відправлення № 10418010/19022021/0048635 від 19.02.2021, в якій підтверджувалися ідентифікаційні відомості щодо даної імпортованої партії товарів.
Після прийняття митної декларації до митного оформлення посадовою особою відповідача направлялись декларантові електронні повідомлення, якими пропонувалося:
"У зв`язку з надходженням до ВКМВ запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару, недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів. На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МКУ не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи, крім наданих: попередні оформлення (рахунок, МД);
виписку з бухгалтерської документації (в разі здійснення оплати за товар, в тому числі, частково);
платіжні документи - пояснення щодо суми оплати - 135865 руб; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листы) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару";
" про необхідність надати договір (угоду, контракт) на транспортування";
"З метою обміну наявної в митному органі інформації, запропоновано визначити митну вартість товару 2,89 USD/кг".
Не погодившись з даними пропозиціями відповідача, уповноваженою особою декларанта направлено до митниці два повідомлення, в яких вказувалося, що при подачі для митного оформлення МД були подані всі існуючі документи, що стосуються митної вартості зазначених у ВМД товарів. Надати будь які інші документи немає можливості. Позивач наполягав, щоб оформлення ВМД відбувалося на підставі наданих при поданні до оформлення ВМД документів із розрахунку вказаної в інвойсі фактурної вартості товару та вартості транспортних послуг.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 1 та 2 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Із положень частини першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, які подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.
За ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз положень статей 53, 57 МК України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.
При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч. 2 ст. 58 МК України).
Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Так, позивачем митному органу було надано було подано договір поставки товара (зовнішньоекономічний контракт) № 1 від 01.03.2018, пакувальний лист № 7/1 від 18.02.2021, комерційний рахунок на оплату (інвойса) № 7 від 18.02.2021, специфікацію № 7 від 18.02.2021, товаротранспортну накладну (CMR) № Ао155938 від 18.02.2021, документ на підтвердження вартості перевезення товару № 18/02/21-1 від 18.02.2021, паспорти якості № 495/Д та № 496/Д від 18.02.2021, митну декларацію країни відправлення № 10418010/19022021/0048635 від 19.02.2021, в якій підтверджувалися ідентифікаційні відомості щодо даної імпортованої партії товарів.
В даному випадку, митному органу були надані документи, що передбачені ст. 53 МК України та містили дані, на підставі яких кількість і ціна партії товару повністю ідентифікуються.
На думку суду, митним органом не доведено, що митну вартість неможливо встановити на підставі поданих позивачем документів (зовнішньоекономічного контракту та специфікації до нього, інвойсу тощо).
А тому посилання відповідача у спірному рішенні на те, що документи, надані декларантом, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари є безпідставними та нічим не обґрунтованими.
Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 55 МК України).
- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);
- невірно проведений розрахунок митної вартості;
- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;
- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що у митного органу наявна цінова інформація за фактом митних оформлень, які здійснені ТОВ "Автомода", а саме: МД № UA807290/2020/029288 від 25.11.2020 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2020/001260/2 від 13.07.2020.
Разом з тим, таке формулювання оспорюваного рішення вже доводить його протиправність, позаяк сама по собі інформація про те, що декларантом здійснювалось розмитнення ідентичних чи аналогічних товарів, не може розглядатися як обґрунтований сумнів. Більше того, така інформація не дозволяє співвіднести дійсні складові митної вартості такого товару, оскільки зазначені відповідачем митні декларації оформлювались за резервним шостим методом. Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Відповідач не надав суду жодного доказу тому, що надані декларантом документи були не повними, містили розбіжності, чи ознаки підробки. Автентичність документів, поданих позивачем до митного оформлення товару за відповідною митною декларацією, ніким не спростована.
Доказів того, що відповідачем запитувались у декларанта додаткові документи відповідачем не надано. Як вбачається з повідомлень, які надсилались позивачу митним органом, відповідачем лише пропонувалось визначити митну вартість ідентичного товару, митне оформлення якого вже здійснювалося ТОВ "Автомода" раніше, за зазначеними у повідомленні митними деклараціями.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України позивачу належить відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 2270 гривень.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомода" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA807000/2021/000345/2 від 22.02.2021.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал