Справа № 620/6698/21
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6698/21 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року (розглянута у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (далі - позивач, ТОВ АПК «Магнат») звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду від з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - позивач, ГУДПС у Чернігівській області), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 02.06.2021 №2495/15010700.

Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ АПК «Магнат» не порушувало вимог валютного законодавства, оскільки перебіг строків розрахунків між позивачем та нерезидентом переривався у зв`язку із запровадженням на території України карантину. Крім того, строк був зупинений 30.12.2020, а саме з моменту направлення товариством претензії в порядку статті 22 Господарського кодексу України.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ТОВ АПК «Магнат» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому чинним законодавством порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Свою діяльність товариство здійснює відповідно до Статуту (а.с. 6-21).

Відповідно до матеріалів справи 13.12.2019 між ТОВ АПК «Магнат» (постачальник) та нерезидентом BALTAGRO DEVELOPMENT OU (покупець) було укладено договір поставки №0412 та додаткові угоди до нього, відповідно до умов яких позивач зобов`язався передати у власність покупця зерно кукурудзи, врожаю 2019 року. Покупець зобов`язався прийняти і сплатити за товар 314 606,25 дол. США. Покупець сплачує грошову суму в розмірі 100% від вартості товару протягом 3 банківських днів з дати надання постачальником покупцю документів, зазначених в п. 13.2 та оригіналів документів, зазначених у пункті 6.2 цього Договору. Оплата здійснюється в національній валюті України (гривня) (а.с. 23-29).

На виконання умов експортного контракту позивач відвантажив нерезиденту BALTAGRO DEVELOPMENT OU кукурудзу на загальну суму 617 240,25 дол. США відповідно до митних декларацій: МД ЕК 10 ДР №UA508220/2020/100537 від 21.01.2020 на загальну суму 302 634,00 дол. США, що становить за офіційним курсом НБУ 7 361 783,89 грн. (граничний термін надходження валютної виручки він нерезидента - 19.01.2021); МД ЕК 10 ДР №UA508220/2020/100878 від 30.01.2020 на загальну суму 314 606,25 дол. США, що становить за офіційним курсом НБУ 7 817 682,17 грн. (граничний термін надходження валютної виручки він нерезидента - 28.01.2021) (а.с. 30-37).

Сторонами не заперечується, що оплата за товар на виконання умов контракту від контрагента на рахунки ТОВ АПК «Магнат» надійшла 24.01.2020 в сумі 12 000 000,00 грн. та 26.02.2020 в сумі 560 000,00 грн. (а.с. 40, 41).

Разом з тим, відповідно до виписки по особовому рахунку, кошти в сумі 105 039,25 дол. США перераховані BALTAGRO DEVELOPMENT OU на рахунки позивача 11.02.2021, тобто з порушенням 365-денного терміну розрахунків (а.с. 39).

31.12.2020 ТОВ АПК «Магнат» подавало нерезиденту BALTAGRO DEVELOPMENT OU претензію про сплату у місячний термін з її отримання заборгованості по зовнішньоекономічному контракту (а.с. 38, 39, 43-45).

Листом від 18.01.2021 №0046 директор BALTAGRO DEVELOPMENT OU на претензію позивача повідомив, що на підприємстві працює тільки один працівник - директор Sergeiev Mykola і лише він наділений правом проводити відповідні розрахунки на підприємстві. На даний час директор захворів на COVID-19, а тому не має можливості оплатити виниклу заборгованість по контракту №0142 від 13.12.2019 у строки, передбачені законодавством України. У зв`язку з наведеним, директор зобов`язувався здійснити оплату одразу після виходу з лікарняного та просив ТОВ АПК «Магнат» з цього питання не звертатись до суду (а.с. 46).

На підставі наказу від 21.04.2021 №621-п, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України, посадовими особами контролюючого органу проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ АПК «Магнат» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 13.12.2019 по 28.02.2021 по контракту №0412 від 13.12.2019.

За наслідками перевірки ГУДПС у Чернігівській області складено акт від 19.05.2021 №2435/07/34490542, з додатками (а.с. 47-55), у якому зафіксовано порушення позивачем частини другої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5, щодо порушення строків надходження валютної виручки по контракту щодо експорту товарів №0412 від 13.12.2019, укладеному з нерезидентом BALTAGRO DEVELOPMENT OU (Естонія).

На підставі вказаного вище акту перевірки ГУДПС у Чернігівській області винесено ТОВ АПК «Магнат» податкове повідомлення-рішення від 02.06.2021 №2495/25010700, яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства в сумі 124 377,16 грн. (а.с. 56-57).

У зв`язку з наведеним, вважаючи, що невчасне виконання умов договору сталося через форс-мажорні обставини - карантин, ТОВ АПК «Магнат» звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (далі - Закон №2473-VIIІ), Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 (далі - Положення) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 (далі - Інструкція).

Статтею 13 Закону №2473-VIIІ установлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Відповідно до пункту 21 Положення граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 7 Інструкції банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати оформлення МД типу ЕК-10 «Експорт», ЕК-11 «Реекспорт» на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів.

Банк для здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів самостійно визначає систему заходів (уключаючи фіксацію цих операцій з дотриманням принципів актуальності, достовірності та інформативності) (пункт 8 Інструкції).

Згідно із підпунктом 2 пункту 9 Інструкції банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі експорту товару - після зарахування на поточний рахунок резидента в банку грошових коштів, що надійшли від нерезидента за товар (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за експорт товару здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за товар), або від банку (резидента або нерезидента) за документарним акредитивом, відкритим на користь резидента за операцією з експорту товару, або в порядку, визначеному пунктом 16 2 розділу IV цієї Інструкції.

Позивачем не заперечується, що оплата за товар відповідно до зовнішньоекономічного договору від 13.12.2019 №0412 здійснена нерезидентом з порушенням встановлених строків на 14 днів. Разом з тим, ТОВ АПК «Магнат» зазначає, що недотримання термінів розрахунку по вказаному договору спричинено форс-мажорними обставинами, а саме: введенням на території України карантину, хворобою на COVID-19 директора BALTAGRO DEVELOPMENT OU, який є єдиним працівником на підприємстві та наділений правом проводити відповідні розрахунки. Також позивач вважає, що перебіг строків розрахунку по вказаному договору був зупинений 30.12.2020 - з моменту направлення товариством претензії контрагенту.

З огляду на наведене, ТОВ АПК «Магнат» зазначає, що застосування до нього відповідачем штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства є необґрунтованим.

Однак, з такою позицією колегія суддів не погоджується, враховуючи таке.

Статтею 13 Закону №2473-VIIІ визначено вичерпний перелік підстав, на підставі яких може зупинятись нарахування пені суб`єктам господарювання, у випадку недотримання вимог вказаного Закону.

Так, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Крім того, у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Частиною третьою статті 14 Закону України від 02.12.1997 №671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» установлено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Колегія суддів звертає увагу, що й умовами договору поставки від 13.12.2019 №0412, укладеному з нерезидентом, передбачено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України (пункт 10.4 Договору).

Однак, на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин, які пов`язані із введенням на території України карантину та хворобою директора BALTAGRO DEVELOPMENT OU, ТОВ АПК «Магнат» довідку Торгово-промислової палати України ні контролюючому органу, ні до суду не надано. Також відсутні відомості щодо звернення позивача до судових органів з позовною заявою до нерезидента BALTAGRO DEVELOPMENT OU про стягнення боргу по договору поставки від 13.12.2019 №0412.

За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку (частина четверта статті 13 Закону №2473-VIIІ).

Разом з тим, ТОВ АПК «Магнат» відповідний висновок щодо продовження строків розрахунку по договору поставки від 13.12.2019 №0412 не наданий.

Також зазначає, що в силу вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, позивачем на підтвердження наданих у позові доводів не надано до суду жодних належних і допустимих доказів правомірності своїх дій.

Колегія суддів звертає увагу на те, що особами, які можуть бути суб`єктами визначеного статтею 13 Закону №2473-VIIІ правопорушення, є резиденти. Отже, саме на резидентів, а не на їх контрагентів покладений обов`язок із забезпечення фінансової дисципліни в частині зарахування виручки на їх валютні рахунки, у тому числі і шляхом ініціювання відповідних судових чи арбітражних процедур.

Хоча позивач і надав копію претензії від 31.12.2020 №435, адресовану контрагенту з приводу неотриманої оплати за поставлений товар, у справі відсутні докази звернення позивача до суду, міжнародного комерційного арбітражу з позовною заявою ( заявою) про стягнення з підприємства контрагента BALTAGRO DEVELOPMENT OU вказаної заборгованості.

Окрім зазначеного наголошує, що діючи на власний ризик в межах умов контракту, позивач не був позбавлений можливості врегулювати договірні відносини з урахуванням загальнодоступних правил валютного контролю, врахувавши ризики їх недодержання іншою стороною. Оскільки позивач мав право звернутись у встановленому порядку до уповноваженої установи з питань неналежного виконання контрагентом зобов`язання за експортним контрактом, проте цього не вчинив, контролюючим органом правомірно нарахована пеня за час прострочення оплати товару, розмір якої не виходить за межі гранично встановленого законом.

Також, вказує, що норми Закону №2473-VIIІ носять імперативний характер і визначена ними відповідальність настає незалежно від причин, з яких сталося порушення. У свою чергу, відповідно до Закону №2473-VIIІ порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Із наявного в матеріалах справи розрахунку пені за порушення позивачем строків надходження валютної виручки вбачається, що розрахунок відповідачем проведено за 14 днів прострочення, що відповідає обставинам справи та вимогам Закону 2473-VIIІ, пеня за порушення строків проведення розрахунків застосована правомірно.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що висновки ГУДПС у Чернігівській області про порушення ТОВ АПК «Магнат» вимог податкового законодавства є обґрунтованими, а тому оскаржувані податкове повідомлення-рішення прийнято у межах повноважень і у спосіб, передбачений діючим законодавством України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль