Справа № 380/13653/21
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 380/13653/21 пров. № А/857/18081/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну ОСОБА_1 ,

на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року про відмову у відкритті провадження (суддя Москаль Р.М., час ухвалення не зазначений, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначена),

в адміністративній справі №380/13653/21 за позовом ОСОБА_1 до Франківського районного суду м.Львова,

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Франківського районного суду м.Львова, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання відповіді позивачу на заяву від 25.03.2021 р., що є порушенням статті 40 Конституції України, статті 19 Закону України Про звернення громадян; 2) зобов`язати відповідача надати позивачу повну, обґрунтовану відповідь на заяву від 25.03.2021р..

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Франківського районного суду м. Львова про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії. Роз`яснено позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

З цією ухвалою суду не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт оскаржену ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, винесеною із порушенням норм процесуального права і такою, що перешкоджає подальшому розгляду справи по суті, суд невірного дійшов висновку, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що спір виник у зв`язку із порушенням відповідачем Закону України «Про звернення громадян», а саме, не надання письмової відповіді на заяву позивача від 25.03.2021р., подану до Франківського районного суду м.Львова судді Ванівському Ю.М.. Вважає апелянт, що спір жодним чином не стосується КПК України. Тому, на думку скаржника, суд дійшов невірного висновку, оскільки спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 25.08.2021р., яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою від 25.03.2021 року по справі №465/5935/19 про виправлення описки. Вказаною заявою просив заявник в порядку статті 379 КПК України постановити процесуальну ухвалу про виправлення описки в ухвалі від 04.11.2019 у справі №465/5935/19, копію ухвали скерувати сторонам по справі (а.с. 2).

У заявленому позові стверджує позивач, що відповіді на подану заяву від 25.03.2021 не отримав, і в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня ухвала про виправлення описки, що спонукало його звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскарження невчинення судом певних процесуальних дій в межах розгляду конкретної судової справи не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Положення статті 19 КАС України встановлюють, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви, в тому числі з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Статтею 170 КС України передбачено підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Так, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (п.1 ч.1 ст.170 КАС України).

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи є підстави для відкриття/відмови у відкритті провадження у справі за відповідним адміністративним позовом.

За змістом заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та матеріалів справи встановлено, що позивач оскаржує дії (бездіяльність) Франківського районного суду м. Львова щодо розгляду його заяви від 25.03.2021 про виправлення описки в судовому рішенні у справі №465/5935/19 від 04.11.2019, постановленій в порядку КПК України (про зобов`язання уповноважених посадових осіб Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області внести відомості у ЄРДР).

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору у вказаній справі, суд першої інстанції обґрунтовано керувався правовими позиціями, які наведені, зокрема: 1) у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16 (провадження №11-669апп18); 2) у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №1340/4052/18 (провадження №11-606апп19).

Колегія суддів зазначає, що вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені в ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені; усі процесуальні порушення, що їх допустили суди можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені; оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді); суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Колегія суддів враховує, що як встановлено вище, позивач оскаржує бездіяльність Франківського районного суду м. Львова щодо розгляду його заяви від 25.03.2021 про виправлення описки в судовому рішенні у справі №465/5935/19 від 04.11.2019, постановленій в порядку КПК України.

Статтею 379 КПК України визначено порядок та строки вирішення судом заяви про виправлення описки в судовому рішенні.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки ОСОБА_1 стверджує про відсутність станом на дату подання цього позову судового рішення чи іншої реакції на його заяву про виправлення описки в судовому рішенні від 04.11.2019 у справі №465/5935/19, яке прийняте за правилами КПК України, то його позовні вимоги стосуються недотримання судом загальної юрисдикції процедури розгляду заяви заявника в кримінальному провадженні про виправлення описки в постановленому цим судом рішенні.

Приймаючи до уваги те, що оскарження невчинення судом певних процесуальних дій в межах розгляду конкретної судової справи не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду, суд першої інстанції підставно відмовив у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 ..

Відтак, являються безпідставними доводи апелянта про те, що спір виник у зв`язку із порушенням відповідачем Закону України «Про звернення громадян» і що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи та незаконно відмовив у відкритті провадження у справі.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржена ухвала суду від 25.08.2021 року винесена за результатами повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №380/13653/21 за позовом ОСОБА_1 до Франківського районного суду м.Львова про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді О. М. Довгополов
Р. Й. Коваль