Справа № 420/16203/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання позивачу відповіді на інформаційний запит від 12.07.2021 року, відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», щодо запитуваної інформації; про стан виконавчого провадження №63898617 від 11.12.2020 року якщо виконавче провадження закрито не надання копії постанови про закриття виконавчого провадження №63898617 від 11.12.2020 року, про виконання виконавчого листа №420/7155/19, виданого Одеським окружним адміністративним судом 25.09.2020 року про зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області надати ОСОБА_1 відповідь на запит на доступ до публічної інформації від 05.11.2019 року частині інформації про грошове забезпечення ОСОБА_1 за періоди: вересень 2009 року, з жовтня 2010 року по липень 2011 року, з грудня 2011 року по жовтень 2013 року, з грудня 2013 року по березень 2015 року, з листопада 2015 року по вересень 2019 року, а також інформації про обов`язкові платежі, які сплачені із заробітної плати ОСОБА_1 , отриманої позивачем з серпня 2009 року по вересень 2019 року; ненадання інформації які міри відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, були вжиті до боржника по ВП №63898617 від 11.12.2020 року та зобов`язання відповідача надати позивачу письмову відповідь на інформаційний запит від 12.07.2021 року відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» в повному обсязі щодо зазначеної запитуваної інформації та надати інформацію які міри відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, були вжиті до боржника по ВП №63898617 від 11.12.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку з тим, що рішення по справі №420/7155/19 від 26.20.2020 року не виконане боржником він 12.07.2021 року звернувся з інформаційним запитом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Однак, відповіді на вищевказаний інформаційний запит від 12.07.2021 року, від відповідача ним не отримано, що стало підставою для звернення з даним адміністративним позовом до суду, оскільки на думку позивача це є протиправною бездіяльністю з боку відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

Представником відповідача 06.10.2021 року надано пояснення, які фактично можливо вважати відзивом на адміністративний позов (також, що даний документ є саме відзивом вказано й в додатках направлення сторонам саме «відзиву»), який мотивовано тим, що 16.07.2021 року у відповідь на запити ОСОБА_1 про стан виконавчих проваджень №63898768 від 11.12.2020 року, №63898617 від 11.12.2020 року, №63898424 від 11.12.2020 року було направлено лист-відповідь 10.03-13573 засобами простої кореспонденції, що в свою чергу відповідає чинним нормам законодавства України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 13.09.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Дослідивши адміністративний позов, відзив відповідача, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Судом встановлено, що 12.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з інформаційним запитом, який зареєстрований в управлінні 12.07.2021 року за вх. № 6370, про надання інформації:

- про стан виконавчого провадження № 63898617 від 11.12.2020 року - якщо виконавче провадження закрито - надати копію постанови про закриття виконавчого провадження №63898617 від 11.12.2020 року;

- про виконання виконавчого листа №420/7155/19 виданого Одеським окружним адміністративним судом 25.09.2020 року - про зобов`язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014) надати ОСОБА_1 відповідь на запит на доступ до публічної інформації від 05.11.2019 року в частині інформації про грошове забезпечення ОСОБА_1 за періоди: вересень 2009 року, з жовтня 2010 року по липень 2011 року, з грудня 2011 року по жовтень 2013 року, з грудня 2013 року по березень 2015 року, з листопада 2015 року по вересень 2019 року, а також інформації про обов`язкові платежі, які сплачені із заробітної плати ОСОБА_1 , отриманої позивачем з серпня 2009 року по вересень 2019 року;

- інформацію, які міри відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, були вжитті до боржника по ВП №63898617 від 11.12.2020 року.

16.07.2021 року відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надав відповідь на інформаційний запит №10.03-13573, в якій викладена запитувана позивачем інформація щодо стану виконавчого провадження №63898617, з додатками на 26 аркушах.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-XII, інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписами ст. 5 ЗУ «Про інформацію» передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 ЗУ «Про інформацію», право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Приписами ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Статтею 12 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» визначено перелік суб`єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації якими є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 19 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як вже зазначалось судом вище, суд встановив факт надання відповідачем відповіді від 16.07.2021 року (№10.03-13573) на інформаційний запит позивача від 12.07.2021 року (вх.№6370), в якій зокрема викладена запитувана позивачем інформація щодо стану виконавчого провадження №63898617.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас у суду відсутні підстави вважати, що відповідь від 16.07.2021 року №10.03-13573 направлялась позивачу у передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк, так як і відсутні докази в матеріалах справи щодо отримання позивачем такої відповіді, тоді як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано жодних доказів на підтвердження направлення, навіть з урахуванням направлення простою кореспонденцією, зокрема викопіювання з реєстру вихідної кореспонденції, фіскального чеку тощо.

Отже, враховуючи вищевказані обставини суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не надіслання в строк передбачений ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповіді на запит позивача від 12.07.2021 року вх.№6370.

Разом з тим, оскільки судом встановлено, що відповідь на запит позивача від 12.07.2021 року вх.№6370 була надана під час розгляду справи, що підтверджується наявністю в матеріалах справи відповіді від 16.07.2021 року №10.03-13573, суд не вбачає необхідності в задоволенні частини позовних вимог зобов`язального характеру.

З тих же обставин про які вказано вище у суду відсутні підстави для встановлення відповідачу строку для подачі звіту про виконання судового рішення, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні даного клопотання.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат в цій частині у справі не здійснювати.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) задовольнити частково.

Визнання протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо не надіслання в строк передбачений ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповіді на запит ОСОБА_1 від 12.07.2021 року вх.№6370.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65091, Одеська область, м. Одеса, вул. Розумовська, буд.37, ).

Суддя Іванов Е.А.