Справа № 520/3662/21
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 р. Справа № 520/3662/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.05.21 по справі № 520/3662/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, шо дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області за №247/12-20 від 23.12.2020 про відмову ОСОБА_1 , в підтвердженні пільгового стажу роботи трактористом "Райсільгоспхімія" з 05.09.1988 по 25.06.1993;

- скасувати рішення №857 від 16.02.2021 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пільгової пенсії за віком згідно п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та включивши до наявного пільгового стажу період роботи позивача трактористом безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства з 05.09.1988 по 25.06.1993 в Вовчанському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Райсільгоспхімія".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішеннями відповідача №247/12-20 від 23.12.2020 та №857 від 16.02.2021 позивачу протиправно відмовлено в призначенні пільгової пенсії за віком на підставі пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зарахування стажу до пільгового, чим порушено його соціальні права.

Рішенням Харківського окружного адміністративного судочинства України від 12 травня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківськвй області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Скасовано рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, шо дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області за №247/12-20 від 23.12.2020 про відмову ОСОБА_1 , в підтвердженні пільгового стажу роботи трактористом "Райсільгоспхімія" з 05.09.1988 по 25.06.1993.

Скасовано рішення №857 від 16.02.2021 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до наявного пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи позивача трактористом безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства з 05.09.1988 по 25.06.1993 в Вовчанському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Райсільгоспхімія".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пільгової пенсії за віком згідно п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та висновків даного судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що рішенням №857 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.02.2021, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового та стахового стажу передбаченого статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 5 місяців 16 днів, з яких пільгового стажу тракториста - машиніста в сільському господарстві 17 років 5 місяців 16 днів. Позивачем не надані документи про його зайнятість у колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства, у тому відстуні підстави для врахування періоду з 05.09.1988 по 25.06.1993.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що в листопаді 2020 року ОСОБА_1 , вважаючи, що має загальний страховий стаж більше 55 років, достатній пільговий стаж роботи трактористом 22 років, після досягнення 55 років, звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головного управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області №247/12-20 від 23.12.2020, на підставі наданих документів заявника, відмовлену позивачу в підтвердженні стажу роботи у період з 05.09.1988 по 25.06.1993 у Вовчанському РВ "Сільгоспхімія" за професією тракторист, у зв`язку із недостатністю підтверджуючих документів.

10 лютого 2021 ОСОБА_1 повторно звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням №857 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.02.2021, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу передбаченого статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також пенсійним органом зазначено, що заявник має загальний страховий стаж 28 років 5 місяців 16 днів, з яких пільговий стаж тракториста-машиніста в сільському господарстві 17 років 5 місяців 16 днів.

Окрім цього, в рішенні позивачу роз`яснено, що пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Вважаючи, що відповідачем неправомірно не враховано пільговий стаж роботи, у зв`язку із чим відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, останній звернувся до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності прийнятих відповідачем рішень №247/12-20 від 23.12.2020 та №857 від 16.02.2021, як наслідок наявність підстав для їх скасування та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до наявного пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи позивача трактористом безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства з 05.09.1988 по 25.06.1993 в Вовчанському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Райсільгоспхімія", а також необхідності повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії за віком згідно п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Гарантії громадянам України права на пенсії встановлено Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-XII).

Пунктом "в" частини першої статті 13 Закону №1788-XII (в редакції, яка діяла до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII визначалось, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, який набрав чинності 01.04.2015, пункт "в" частини першої статті 13 Закону №1788-XII викладено в наступній редакції:

"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Зазначеною редакцією статті 13 Закону №1788-XII фактично введено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII вирішено, зокрема: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII (пункт 1 резолютивної частини).

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (пункт 2 резолютивної частини).

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону.

Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" (пункт 3 резолютивної частини).

Водночас, частиною першою пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

3) чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

Вказані положення статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є чинними та неконституційними не визнавалися.

Враховуючи відновлення рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) редакції статті 13 Закону №1788-XII, яка діяла до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, колегія суддів зазначає, що на даний час існує дві чинні норми, якими по різному встановлено стаж чоловіків, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: статтею 13 Закону №1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

В той час коли статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Також, згідно абзацу першого пункту 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

З 23 січня 2020 року в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, які входять до Списку №2, а саме: пункт "в" статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ та пункт 3 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ.

За таких умов, колегія суддів вважає за можливе застосувати правила розв`язання колізій між діючими актами права однакової сили та з одного з того ж предмету із застосуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на користь невладного суб`єкта - приватної особи.

Суд вважає за необхідне також звернути увагу, що під втратою чинності нормативно-правового акта необхідно розуміти передбачений правовими приписами момент закінчення дії нормативно-правового акта, що є наслідком настання передбачених у законодавстві обставин.

Такими обставинами можуть бути: скасування нормативно-правового акта (його частини); визнання нормативно-правового акта недійсним (неконституційним, незаконним); завершення дії тимчасового нормативно-правового акта (настання передбаченої у ньому дати або невідкладної обставини).

Статтею 6 Конституції України встановлено, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 75 та пункту 3 частини першої статті 85 Основного Закону єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якої, серед інших, належить й прийняття законів (внесення змін до законів та їх скасування).

Питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів вирішує Конституційний Суд України в порядку, визначеному Законом України від 13 липня 2017 року №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

Органи судової влади під час здійснення судочинства застосовують законодавчі норми та не наділені повноваженнями (крім Конституційного Суду України) визнавати закони України такими, що втратили чинними або скасовувати їх у інший спосіб.

Крім того, приписи пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на підставі яких відмовлено позивачу у призначенні пенсії, є аналогічними за змістом нормі Закону України "Про пенсійне забезпечення" (пункт "в" частини 1 статті 13), яка визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що при вирішенні даної справи норми пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не підлягають застосуванню, адже остання суперечить принципам правової визначеності та положенням Конституції України з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

На момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у листопаді 2020 року норми Закону №1788-XII були чинними. Цей закон не скасований, його положення не визнавалися неконституційними або незаконними і на сьогодні.

Отже, умови та порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають визначатись Законом №1788-XII з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді заяв ОСОБА_1 щодо призначення пенсії на пільгових умовах, відповідач мав керуватись саме пунктом "в" статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ.

Відповідно до положень ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 1, 2 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637, далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Підстави та процедура підтвердження трудового стажу показаннями свідків встановлені п.17, 18 Порядку.

Відповідно до п.п. 17, 18 Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на трудову пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Зі змісту записів трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що позивач у спірний період з 05.09.1988 по 25.06.1993 працював у Вовчанському РВ "Сільгоспхімія" за професією тракторист.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пункту 18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копію військового квитка, виданого 04.11.1983, де в графі "офіційна цивільна спеціальність" зазначено - тракторист; посвідчення тракториста серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ; архівну довідку, видану трудовим архівом Вовчанського району 12.11.2020, якою підтверджене нарахування позивачу заробітної плати за період з вересня 1988 року по червень включно 1993 року; копії наказів по Вовчанському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Сільгоспхімія" про надання позивачу щорічних відпусток в 1989,1990,1991,1992, 1993 роках, де зазначено посаду "тракторист П-Жовтневого мехзагону"; історичну довідку КСП агрофірми "Русь", відповідно якій в період, прийняття позивача на рорботу - у 1988 році підприємство мало назву "Вовчанське районне виробниче об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Райсяльгоспхімія" , пізніше реорганізоване в агрфірму КСП "Русь" (1979-1996); довідку про включення агрофірми "Русь" до ЄДРПОУ з зазначенням видів діяльності підприємства, одним з яких вказано "сільськогосподарські послуги"; довідку головного управління статистики від 30.12.2020 про ліквідацію підприємства з 27.11.2003, що підтверджує об`єктивну неможливість для позивача отримати довідку на підтвердження тієї обставини, що працюючи трактористом в "Райсільгоспхімії" з 05.09.1988 по 25.06.1993 позивач був безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, шо дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області за №247/12-20 від 23.12.2020 та рішення №857 від 16.02.2021 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області.

Враховуючи наявність підстав для скасування рішень №247/12-20 від 23.12.2020 та №857 від 16.02.2021, колегія суддів вказує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку для належного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати до наявного пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи трактористом безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства з 05.09.1988 по 25.06.1993 в Вовчанському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Райсільгоспхімія" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пільгової пенсії за віком згідно п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та висновків даного судового рішення.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі № 520/3662/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова