Справа № 640/1879/21
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Київ № 640/1879/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДеснянський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ)
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі також - Деснянський РВ ДВС м. Києва або Відділ, відповідач), з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Деснянського РВДВС м. Києва, яка полягає у неприйнятті рішення про закінчення виконавчого провадження, скасування арешту та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженні №56103221;

- зобов`язати Деснянський РВДВС м. Києва винести постанову про закінчення виконавчого провадження, скасування арешту та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженні №56103221.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням у судовому порядку виконавчого документа, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, у якому, в свою чергу було винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Одночасно з цим підлягає скасуванню і арешт, застосований у постанові про відкриття ВП №56103221, а також виключення позивача з реєстру боржників. Оскільки такі дії відповідачем вчинені не були, така бездіяльність, на переконання позивача, є протиправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.01.2021 відкрито провадження у справі і призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Одночасно вказаною ухвалою від відповідача витребувані копії матеріалів виконавчого провадження №56103221.

Оскільки витребувані судом матеріали виконавчого провадження відповідачем суду не надані, судом 02.07.2021 постановлено ухвалу про повторне витребування від Деснянського РВДВС м. Києва документів, необхідних для розгляду справи.

Разом з тим, станом на час розгляду справи Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві перейменовано з 07.06.2021 у Деснянський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

На виконання вимог ухвали суду відповідачем 28.07.2021 направлені копії документів, наявних у ВП №56103221.

Своїм правом висловити свою позицію щодо заявлених позивачем вимог, відповідач не скористався.

З метою забезпечення можливості встановлення всіх обставин у справі, що мають значення для правильного вирішення спору, судом 27.09.2021 поставновлено ухвалу про витребування у відповідача належним чином завірених копій матеріалів виконавчого провадження №55155656.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем 23.10.2021 направлені витребувані судом матеріали.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали, суд встановив такі обставини справи.

На виконанні у Деснянського РВ ДВС м. Києва перебував виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. №15266 від 26.07.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 440339,23 грн. Виконавче провадження №55155656 відкрито 20.11.2017 на підставі заяви ПАТ «Укрсоцбанк» від 14.11.2017 за вх.№25269. У постанові про відкриття виконавчого провадження від 20.11.2017 також зазначається про стягнення з боржника виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця у розмірі 44033,92 грн.

В рамках ВП №55155656 державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Києва 11.12.2017 винесено постанову про арешт майна боржника - ОСОБА_1 .

На підставі заяви представника стягувача - ПАТ «Укрсоцбанк» від 22.03.2018 за вх. №7762 головним державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Києва 26.03.2018 у ВП №55155656 винесено постанову про повернення виконавчого документа - виконавчого напису №15266, виданого 26.07.2017 стягувача. Цією ж постановою припинено чинність арешту майна боржника, накладеного постановою №55155656 від 11.12.2017. Також у цій постанові зазначається про необхідність винесення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

04.04.2018 державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56103221 по виконанню постанови №55155656 від 26.03.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави коштів у розмірі 44033,92 грн.

22.12.2018 в рамках ВП №56103221 винесена постанова про арешт майна боржника - ОСОБА_1

17.05.2019, з огляду на те, що вжитими державним виконавцем заходами стягнути з боржника кошти не виявилося можливим, у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Києва у ВП №56103221 винесена постанова про повернення виконавчого документа - постанови №55155656 від 26.03.2018 стягувачу - Деснянському РВ ДВС м. Києва.

Однак, 20.08.2020 Деснянським районним судом міста Києва розглянуто по суті позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють вимоги на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерина Валеріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та постановлено рішення у справі №761/24137/18, яким позов ОСОБА_1 задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем від 26.07.2017, зареєстрований в реєстрі за № 15266, про звернення стягнення на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №030.29-50/384-С від 15.07.2008 в розмірі 440339,23 грн.

Згідно наявної в Єдиному реєстрі судових рішень інформації рішення суду від 20.08.2020 у справі №761/24137/18 набрало законної сили 22.09.2020.

У зв`язку із прийняттям Деснянським районним судом міста Києва такого рішення ОСОБА_1 12.01.2021 звернувся до Деснянського РВ ДВС м. Києва із заявою, в якій просив: закінчити виконавче провадження №56103221 про стягнення з нього виконавчого збору; зняти накладений арешт в рамках виконавчого провадження №56103221 та виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників. Така заява, згідно наданих позивачем доказів направлена на адресу відповідача 13.01.2021 і вручено останньому 13.01.2021.

Оскільки вказана заява відповідачем по суті не була розглянута, відповідні дії відповідачем не вчинені, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на порушення законних прав та інтересів позивача та протиправність бездіяльності виконавця.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Відповідно до статті 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За визначенням, наведеним у частині першій статті 27 цього Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 Закону № 1404-VIII).

Частиною сьомою статті 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Одночасно колегія судом враховується, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 вказаного Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Як свідчать наявні у справі докази, у виконавчому провадженні №55155656, у якому здійснювалось примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 15266 від 26.07.2017, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.03.2018 саме на підставі заяви стягувача, тобто, на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

Відомостей щодо визнання цієї постанови протиправною та про її скасування станом на час розгляду цієї справи по суті матеріали справи не містять.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У виконавчому провадженні №56103221, відкритому постановою державного виконавця від 04.04.2018 на виконання постанови №55155656 від 26.03.2018, була винесена постанова 17.05.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

Таким чином, на час винесення постанови від 17.05.2019 про повернення виконавчого документа у ВП №56103221, виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса № 15266 від 26.07.2017, наявність якого зумовила виникнення цих обох виконавчих проваджень, був чинним.

Відомостей про визнання у судовому порядку протиправною та про скасування постанови державного виконавця від 17.05.2019 про повернення виконавчого документа у ВП №56103221 матеріали цієї справи не містять.

Однак, на час звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою від 12.01.2021 про закінчення виконавчого провадження №56103221, скасування арешту, накладеного на його майно і виключення його з реєстру боржників, судове рішення від 20.08.2020 у справі №761/24137/18, яким визнано таким що не підлягає виконанню виконавчий напис № 15266 від 26.07.2017 набрало законної сили.

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені статтею 39 Закону № 1404-VIII. Так, пунктом 5 частини першої цієї норми Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, заява позивача до Деснянського РВ ДВС м. Києва по суті не розглянута, відповідне рішення щодо наведених у ній вимог не приймалось.

При цьому, згідно пункту 3 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

З огляду на відсутність відповідного рішення відповідача, прийнятого за результатами розгляду по суті заяви позивача «Про закінчення виконавчого провадження та скасування арешту», суд позбавлений можливості оцінювати мотиви суб`єкта владних повноважень, але має підстави для визнання бездіяльності відповідача щодо нездійснення розгляду такої заяви протиправною.

Одночасно суд констатує, що без наявності відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, правомірність якого могла б бути предметом перевірки у цій справі, задоволення вимоги позивача про зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення виконавчого провадження, про скасування арешту та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженні №56103221 не є виправданим, оскільки у такому випадку буде мати місце втручання судом у дискреційні повноваження відповідача та визначення йому конкретних дій у майбутньому з питань завершення виконавчого провадження.

Відповідно до положень частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ж пункту 10 частини другої статті 245 КАС України, суду надано право прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на наведені судом процесуальні приписи процесуального права, суд зазначає таке.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, виходячи з наведених висновків в цілому, з урахуванням виявленого судом факту допущеної відповідачем бездіяльності, яка полягає саме у не здійсненні розгляду заяви позивача по суті (що і спричинило порушення прав позивача у спірних правовідносинах), суд приходить до висновку, що заявлені у позові вимоги, підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Деснянського РВ ДВС м. Києва щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 12.01.2021 «Про закінчення виконавчого провадження та скасування арешту» і зобов`язання Деснянського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) розглянути таку заяву по суті із прийняттям відповідного рішення за результатами такого розгляду.

У сукупному аспекті ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень згідно частини першої статті 2 КАС України та пункту 10 частини другої статті 245 КАС України, є належним ефективним захистом таких прав, свобод та інтересів позивача.

Зважаючи на висновки суду щодо часткового задоволення позову з обранням іншого, ніж визначено позивачем, способу захисту порушеного права, в силу положень частини третьої статті 39 КАС України, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає поверненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність районного відділу державної виконавчої служби міста Києва головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 12.01.2021 «Про закінчення виконавчого провадження та скасування арешту».

2. Зобов`язати Деснянський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (02138, м. Київ, вул. О. Бальзака, 64; ) розглянути по суті заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНКПП НОМЕР_1 ) від 12.01.2021 «Про закінчення виконавчого провадження та скасування арешту» із прийняттям відповідного рішення за результатами такого розгляду.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Деснянський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (02138, м. Київ, вул. О. Бальзака, 64; ).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у визначені частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України строки до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська