Справа № 640/4267/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Вєкуа Н.Г. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року Справа № 640/4267/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 травня 2021 року у справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві,

як відокремленого підрозділу ДПС

про визнання протиправним та скасування рішення,

зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (далі - Відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС у м. Києві №58500/М/26-15-13-14-15 від 04.10.2018 про надання відмови ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) у реєстрації платником єдиного податку;

- зобов`язання Відповідача здійснити реєстрацію суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку третьої групи, з дня її державної реєстрації - 2 жовтня 2018 року, шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку;

- визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві у формі листів № 22063/ФОП/26-15-33-15-15 від 19.05.2020 та № 20539/ФОП/26-15-33-15-15 від 08.05.2020 про визнання неподаними декларацій платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) за І квартал 2019 року, за І півріччя 2019 року, за три квартали 2019 року за рік 2019 року та за І квартал 2020 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 травня 2021 року позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Позивачкою 07.02.2018 припинено фізичну особу-підприємця, а 02.10.2018 зареєстровано нову фізичну особу-підприємця, то такий суб`єкт господарювання є новоствореним в розумінні статті 298 Податкового кодексу і не може вважатись платником інших податків і зборів, згідно з підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу, так як був знятий з податкового обліку.

Разом з тим, суд зазначив, що заяву про застосування спрощеної системи оподаткування складено та подано Позивачкою з дотриманням вимог наказу Міністерства фінансів України від 20.12.2011 №1675 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), і обставин, які б унеможливлювали реєстрацію її платником єдиного податку, не встановлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, зазначаючи, що платник податку може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування лише один раз протягом календарного року, а тому Позивачці, на переконання Апелянта, правомірно було відмовлено, оскільки 07.02.2018 нею припинено підприємницьку діяльність, а 02.10.2018 - прийнято рішення про повторну реєстрацію ФОП.

Крім того, Апелянт зазначає, що Позивачка у 2019 році здійснювала підприємницьку діяльність та подавала в он-лайн режимі до органів ДПС декларації платника єдиного податку - ФОП, що не відповідає системі та групі оподаткування, на якій вона перебувала.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.10.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 0026274 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 місце знаходження: АДРЕСА_1 .

03.10.2018 ФОП ОСОБА_1 , обравши спрощену систему оподаткування, відповідно до вимог п. 298.1.1 ст.298 Податкового кодексу України, звернулась до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС в м. Києві із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування з обраною ставкою оподаткування 3-ї групи або ставки у відсотках до доходу 5%.

Листом Головного управління ДФС у Київській області позивачу повідомлено про відмову в застосуванні спрощеної системи оподаткування, оскільки позивач на початок року перебував на спрощеній системі оподаткування, припинив підприємницьку діяльність та поновив реєстрацію протягом поточного року, відповідно є платником інших податків і зборів та не може повернутись у поточному році на спрощену систему оподаткування.

Також, ОСОБА_1 отримано рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві у формі листів № 22063/ФОП/26-15-33-15-15 від 19.05.2020 та № 20539/ФОП/26-15-33-15-15 від 08.05.2020 про визнання неподаними декларацій платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) за І квартал 2019 року, за І півріччя 2019 року, за три квартали 2019 року за рік 2019 року та за І квартал 2020 року, з підстав порушення вимог нормативно-правових актів, а саме подання податкової декларації з недостовірним значенням обов`язкового реквізиту «звітний (податковий) період.

Позивач, вважаючи такі рішення протиправними, а свої права порушеними, звернулася до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 291.2 статті 291 ПК України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 ПК України, юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлено статтею 298 Податкового кодексу.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву. Заява подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один з таких способів: 1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; 2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; 3) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством; 4) державному реєстратору як додаток до заяви про державну реєстрацію, що подається для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця з урахуванням вимог пункту 291.5 статті 291 цього Кодексу. Електронна копія заяви, виготовлена шляхом сканування, передається державним реєстратором до контролюючого органу одночасно з відомостями з заяви про державну реєстрацію на проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (підпункт 298.1.1 пункту 298.1 ПК України ).

Зареєстровані в установленому порядку фізичні особи-підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація (абзац перший підпункту 298.1.2 пункту 298.1 ПК України).

Зареєстровані в установленому законом порядку суб`єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації (абзац другий підпункту 298.1.2 пункту 298.1 ПК України).

Суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року (абзац перший підпункту 298.1.4 пункту 298.1 ПК України).

Перехід на спрощену систему оподаткування суб`єкта господарювання, зазначеного в абзаці першому цього підпункту, може бути здійснений за умови, якщо протягом календарного року, що передує періоду переходу на спрощену систему оподаткування, суб`єктом господарювання дотримано вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу (абзац другий підпункту 298.1.4 пункту 298.1 ПК України).

При цьому якщо суб`єкт господарювання протягом календарного року, що передує року обрання спрощеної системи оподаткування, самостійно прийняв рішення про припинення фізичної особи-підприємця, то при переході на спрощену систему оподаткування до розрахунку доходу за попередній календарний рік включається вся сума доходу, отриманого такою особою в результаті провадження господарської діяльності за такий попередній календарний рік (абзац четвертий підпункту 298.1.4 пункту 298.1 ПК України).

Законом № 755-IV та ПК України не передбачено такої реєстраційної дії, як поновлення реєстрації.

Відповідно до пункту 299.10 статті 299 ПК України, реєстрацію позивача як платника єдиного податку припинено в день отримання контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації припинення. Вказана обставина підтверджується наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про зняття позивача з обліку.

Реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку (пункт 299.1 статті 299 ПК України).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2статті 299 ПК України).

У разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку (пункт 299.3 статті 299 ПК України).

У випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 та підпунктом 298.8.5 пункту 298.8 статті 298 статті 298 цього Кодексу, контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови, здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки (пункт 299.4 статті 299 ПК України).

У разі відмови у реєстрації платника єдиного податку контролюючий орган зобов`язаний надати протягом двох робочих днів з дня подання суб`єктом господарювання відповідної заяви письмову вмотивовану відмову, яка може бути оскаржена суб`єктом господарювання у встановленому порядку (пункт 299.5 статті 299 ПК України).

Підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: 1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу; 2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб`єктом вимог встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу (пункт 299.6 статті 299 ПК України).

До реєстру платників єдиного податку вносяться такі відомості про платника єдиного податку: 1) найменування суб`єкта господарювання, код згідно з ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відповідну відмітку у паспорті); 2) податкова адреса суб`єкта господарювання; 3) місце провадження господарської діяльності; 4) обрані фізичною особою-підприємцем першої та другої груп види господарської діяльності; 5) ставка єдиного податку та група платника податку; 6) дата (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; 7) дата реєстрації; 8) види господарської діяльності; 9) дата анулювання реєстрації (пункт 299.7 статті 299 ПК України).

Згідно з п. 46.1. ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Вимоги щодо змісту податкової декларації регламентуються ст. 48 ПК України. Відповідно до пп. пп. 48.3, 48.4 ст. 48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

В окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Відповідно до п.п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають (п. 49.8 ст. 49 ПК України).

Згідно з п.п. 49.11, 49.12 ст. 49 ПК України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

У разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 49.13 статті 49 ПК України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Щодо відмови в реєстрації Позивачки платником єдиного податку.

Отже, податкове законодавством не містить імперативної заборони щодо застосування новоствореним суб`єктом господарювання спрощеної системи оподаткування в разі прийняття ним протягом поточного року самостійного рішення про припинення фізичної особи-підприємця.

Натомість законодавцем передбачено обов`язок суб`єкта господарювання, який протягом календарного року, що передує року обрання спрощеної системи оподаткування, самостійно прийняв рішення про припинення фізичної особи-підприємця, включати при переході на спрощену систему оподаткування до розрахунку доходу за попередній календарний рік всю суму доходу, отриманого в результаті провадження господарської діяльності за такий попередній календарний рік.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати про можливість обрання новоствореним суб`єктом господарювання спрощеної системи оподаткування у разі передування цьому факту припинення таким суб`єктом господарювання фізичної особи-підприємця.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що 07.02.2018 Позивачкою було самостійно за власним рішенням припинено здійснення підприємницької діяльності у формі ФОП і, відповідно, її було знято з податкового обліку, а 02.10.2018 вона знову зареєструвалася як ФОП.

Тобто, з 02.10.2018 у розумінні чинного законодавства Позивачка набула правовий статус новоствореного суб`єкту господарювання та відповідні права, зокрема на застосування спрощеної системи оподаткування (реєстрацію платником єдиного податку).

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення Відповідача № 58500/М/26-15-13-14-15 від 04.10.2018 про відмову Позивачці в реєстрації платником єдиного податку та необхідність відновлення її порушеного права шляхом зобов`язання Відповідача зареєструвати Позивачку платником єдиного податку.

Щодо визнання неподаними декларації Позивачки.

З аналізу вищенаведених правових приписів також вбачається, що законодавством регламентовано обов`язок податкових органів прийняти у платника подану ним декларацію та можливість відмови в її прийнятті в разі невідповідності такої декларації вимогам пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України.

При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про визнання декларації неподаною є можливим лише в тому випадку, коли декларація взагалі не подавалася відповідним суб`єктом господарювання.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що спірні декларації Позивачкою були подані з дотримання вищевказаних вимог ПК України та отримані контролюючим органом 11.04.2019, 17.07.2019, 11.10.2019, 20.01.2020, 28.04.2020, але відповідні рішення ним прийняті лише 08.05.2020 та 19.05.2020, що суперечить вимогам законодавства.

Крім того, ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного провадження Відповідачем не було наведено жодних переконливих доводів щодо законодавчо визначених підстав, з яких такі декларації Позивачки не були прийняті.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що прийняття Відповідачем рішень від 08.05.2020 та від 19.05.2020 є похідним наслідком його рішення від 04.10.2018 про відмову в реєстрації Позивачки платником єдиного податку.

Тож, доводи Апелянта про те, що Позивачка у 2019 році здійснювала підприємницьку діяльність та подавала в он-лайн режимі до органів ДПС декларації платника єдиного податку - ФОП, що не відповідає системі та групі оподаткування, на якій вона перебувала, судова колегія відхиляє як необґрунтовані.

Аналізуючи всі доводи апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене та перевіривши рішення суду першої інстанції, відповідно до статті 308 КАС України, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх правових підстав для задоволення цього позову.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на це, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 травня 2021 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 10 листопада 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова