Справа № 460/10675/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2021 року м. Рівне №460/10675/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Рівненській області (далі відповідач) в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 лютого 2008 року по 30 грудня 2017 року; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 лютого 2008 року по 30 грудня 2017 року, зі встановленням базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення - січня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час проходження військової служби в Управлінні Служби безпеки України в Рівненській області в період з 01 лютого 2008 року по 30 грудня 2017 року йому було лише частково виплачено індексацію грошового забезпечення, а з березня 2012 року індексація грошового забезпечення взагалі не виплачувалась, що є протиправним, оскільки індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку із зростанням споживчих цін та є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форм власності та виду юридичної особи. 20.05.2021 позивач звернувся з заявою до відповідача з проханням нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, на що отримав відмову. Таку відмову позивач уважає протиправною, просить суд позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення зазначає, що індексація грошового забезпечення позивачу за період з березня 2008 року по лютий 2012 року нараховувалась та виплачувалося відповідно до чинного законодавства у зв`язку із наявністю фінансування для вказаних цілей; за період з березня 2012 по грудень 2015 року, враховуючи регулярне збільшення розміру грошового забезпечення позивача, що постійно впливало на зміну базового місяця, підстави для нарахування та виплати індексації відсутні; за період з січня 2016 по грудень 2017 року, у зв`язку із відсутністю бюджетного фінансування фонду грошового забезпечення військовослужбовців УСБУ в Рівненській області для виплати індексації, можливості здійснити виплату індексації грошового забезпечення для ОСОБА_1 , за вказаний період, були відсутні. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 04.08.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу на офіцерських посадах в Службі безпеки України з 24 жовтня 1994 року по 30 грудня 2017 року.

Наказом т.в.о. начальника Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 30.12.2017 року № 270-ос (по особовому складу) ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу за підпунктом «а» пункту 61 та підпункту «г» пункту 63 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Під час звільнення з військової служби у запас, як стверджує позивач, йому не було виплачено індексацію грошового забезпечення у повному розмірі, у зв`язку із чим, 20.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із запитом на отримання інформації стосовно нарахування і виплати йому індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2008 року по 30.12.2017 року.

Листом від 17.06.2021 за № 17/К-46 відповідач повідомив позивача, що у 2008-2017 роках, у відповідності до Постанови № 1294 та Інструкції № 35/дск видавались накази «Про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України» на відповідний рік, на підставі яких регулярно ОСОБА_1 здійснювалось збільшення грошового забезпечення і такі виплати носили постійний характер. Вказане постійне підвищення грошового забезпечення було спрямоване саме на збільшення грошового доходу з метою підтримання достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності грошового забезпечення у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Зазначене підвищення здійснювалось за рахунок підвищення складових грошового забезпечення та носило постійний характер (не було разовим), отже підстави для нарахування та виплати індексації відсутні.

Не погоджуючись із такими діями, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд враховує таке.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей") соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.

Статтями 18, 30 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25 березня 1992 року № 2229-ХІІ установлено, що фінансування, матеріально-технічне та соціально-побутове забезпечення Служби безпеки України здійснюється Кабінетом Міністрів України у порядку, визначеному Верховною Радою України, за рахунок коштів державного бюджету України (ст. 18).

Форми та розміри грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України встановлюються законодавством і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Служби безпеки України якісним складом військовослужбовців, враховувати характер, умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Умови та оплата праці працівників Служби безпеки України визначаються Кабінетом Міністрів України (ст. 30).

Матеріалами справи стверджується та не заперечується учасниками справи, що позивач з 24 жовтня 1994 року по 30 грудня 2017 року проходив службу на офіцерських посадах в Службі безпеки України.

У період проходження ОСОБА_1 військової служби в Управлінні, грошове забезпечення військовослужбовців СБ України здійснювалось: до 31.07.2017 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб»; до 28.02.2018 згідно з Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженою наказом СБУ № 35/дск від 23.01.2008.

Відповідно до п. 1.5 розділу І Інструкції № 35/дск грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям за місцем їх постійної служби і виключно в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах органів, підрозділів, закладів та установ СБ України.

Умови та порядок проведення індексації грошових доходів населення визначаються Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» та постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

В силу приписів статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 1282-ХІІ), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, оплата праці (грошове забезпечення).

Частиною 6 статті 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, з січня 2016 року в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Статтею 5 Закону № 1282-XII врегульовано, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (стаття 9 Закону № 1282-ХІІ).

У статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.200 № 2017-III зазначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, складовою частиною грошового забезпечення та підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок № 1078), який поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до січня 2016 року - 101 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме, зокрема: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Пункт 5 Порядку № 1078 (у редакції до 01.12.2015 року) передбачав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Враховуючи положення Порядку № 1078 (у редакції до 01.12.2015 року) місяць, в якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим. У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294), грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078, у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Суд встановив, що з січня 2008 року набрала чинності нова Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України, яка затверджена Постановою № 1294.

Отже, з 1 січня 2008 року базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став січень 2008 року.

В той же час, як встановлено судом згідно довідки відповідача від 20.07.2021 № 17/481 (а.с.13-15), як посадовий оклад, так і інші складові грошового забезпечення позивача з 2008 року по 2017 рік періодично змінювалися в бік збільшення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зміна посадового окладу позивача, чи складових грошового забезпечення у наведеному періоді не були щомісячними, що підтверджується тією ж довідкою від 20.07.2021 № 17/481.

Отже, з врахуванням наведених вище положень права у період з 01.02.2008 по 01.12.2015 року базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення буде місяць, в якому відбулася зміна чи посадового окладу, чи складових грошового забезпечення.

Матеріалами справи стверджується, що відповідач у 2008 році виплатив індексацію грошового забезпечення на користь позивача лише у серпні та жовтні (а.с.14).

У 2009 році відповідач здійснив виплату позивачу індексацію грошового забезпечення лише за лютий, березень, липень, грудень.

У 2010 році відповідач здійснив виплату позивачу індексацію грошового забезпечення за період червень, грудень.

У 2011 році відповідач здійснив виплату позивачу індексацію грошового забезпечення за період березень, грудень.

У 2012 році відповідач здійснив виплату позивачу індексацію грошового забезпечення за період лютий місяць.

Таким чином, твердження відповідача про те, що він виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення за період з березня 2008 по лютий 2012 року відповідно до чинного законодавства в повному обсязі, не відповідають дійсним обставинам справи.

Також судом встановлено, що починаючи з березня 2012 року по грудень 2017 відповідач взагалі не здійснював нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення.

Щодо періоду 2012 та 2013 років, то згідно з офіційними даними, які містяться на сайті Державної служби статистики України, поріг індексації не перевищив 101 відсотка. Тому вимоги позивача до відповідача про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за 2012 рік та 2013 рік є безпідставними.

За наведеного, суд констатує, що позивач має право на індексацію грошового забезпечення у періоді з 01.02.2008 по 31.12.2011 та з 01.01.2014 по 30.12.2017, а відповідач обов`язок її виплатити.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року, яка набрала чинності з 15.12.2015 року у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

При цьому, індексація не нараховується, якщо розмір підвищення посадового окладу перевищує величину індексу споживчих цін.

Відповідач, відмовивши позивачу у проведенні індексації, не заперечує ту обставину, що позивач має право на виплату індексації, однак вказав, зокрема, що індексація за період з січня 2016 року по грудень 2017 рік не може бути виплачена у зв`язку із відсутністю бюджетного фінансування фонду грошового забезпечення військовослужбовців УСБУ в Рівненській області.

Проте, суд вважає, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування позивача на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17 та постанові від 19 березня 2020 року у справі № 820/5286/17.

Отже, суд зауважує, що позивач має право на індексацію грошового забезпечення за спірний період, а відповідач обов`язок її виплатити, за винятком 2012 та 2013 року, оскільки, згідно з офіційними даними, які містяться на сайті Державної служби статистики України, поріг індексації не перевищив 101 відсотка.

Таким чином, позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01 лютого 2008 року по 30 грудня 2011 року, та з 01 січня 2014 року по 30 грудня 2017 року у повному обсязі та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 лютого 2008 року по 30 грудня 2011 року, та з 01 січня 2014 року по 30 грудня 2017 року у повному обсязі з урахуванням виплачених сум, належать до задоволення.

Щодо вимог позивача про нарахування та виплати на його користь індексації грошового забезпечення за період з 01.02.2008 року по 30.12.2017 року зі встановленням базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення, січня 2008 року.

Відповідно до статті 9 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

З аналізу приписів Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) та визначати суму індексації, зокрема розміру посадового окладу, базового місяця для обчислення індексації, покладено саме на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19, від 17.09.2020 у справі № 420/1207/19.

За наведених обставин вимоги позивача щодо встановлення січня 2008 року, як базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення за період з 01.02.2008 року по 30.12.2017 року задоволенню не належать.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими, а тому належать до часткового задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу Закону, а доказів понесення інших витрат не надав, судові витрати у порядку ст. 139 КАС України, відшкодуванню не належать.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Рівненській області, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01 лютого 2008 року по 30 грудня 2011 року, та з 01 січня 2014 року по 30 грудня 2017 року в повному обсязі.

Зобов`язати Управління Служби безпеки України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 лютого 2008 року по 30 грудня 2011 року, та з 01 січня 2014 року по 30 грудня 2017 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Управління Служби безпеки України в Рівненській області (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Відінська, 4, ).

Повний текст рішення складений 11 листопада 2021 року

Суддя Т.О. Комшелюк