Справа № 204/3681/21
Суддя: Приваліхіна А. І.
Дата ухвалення: 2021-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/3681/21
Провадження № 2-а/204/52/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Сокола Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С А Н О В И В :

21 травня 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області із вимогою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення (а. с. 1-6). Разом із позовом позивачкою до суду подано клопотання про поновлення строку на звернення із вказаним позовом до суду (а. с. 8-9).

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 22 квітня 2021 року лікарем ветеринарної медицини відділу безпечності харчових продуктів Дніпровського міського управління ГУ ДПСС в Дніпропетровській області відносно неї складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ст. 42 КУпАП. У даному протоколі зазначено, що 22 квітня 2021 року о 13:00 годині виявлено, що ОСОБА_1 як відповідальна особа не створила умови для дотримання централізованого збору використаних ЗІЗ з кришкою та одноразовим поліетиленовим пакетом. При цьому у протоколі позивачку зазначено як «Власник (директор, ФОП)», хоча нею зазначалося, що вона лише працює на посаді продавця продовольчих товарів, та не має жодного зв`язку із посадовими особами власника торгівельної точки. Позивачка стверджує, що вона не є навіть адміністратором магазину, а тому взагалі не є посадовою особою, яку може бути притягнено до адміністративної відповідальності за порушення санітарних норм. Також, у протоколі невірно зазначено назву суб`єкту господарювання, оскільки вказано ТОВ «ДП Дніпро», однак вірна назва ТОВ «МП-ДНІПРО». За результатами розгляду вказаного протоколу відповідачем. 05 травня 2021 року винесено оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1135. Даною постановою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності як посадову особу (керівника суб`єкта господарювання) за статтею 42 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 102 гривні, саме як на посадову особу. При цьому, позивачка, як особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не здійснює господарську діяльність та не зареєстрована відповідно до закону як підприємець, а лише працює на посаді продавця продовольчих товарів у магазині власника ТОВ «МП-ДНІПРО». Таким чином, неможливо встановити, що в діях позивачки склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 42 КУпАП в частині порушення посадовою особою, оскільки вона не є суб`єктом тих дій, які викладені і за вчинення яких наступає відповідальність у ст. 42 КУпАП, як посадової особи.

Також позивачка зазначає, що відповідачем порушено порядок розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення, оскільки їй, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було повідомлено про дату розгляду даної справи. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться з 10:00 год. до 12:00 год. «__»____.2021 року у приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за адресою: 49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Філософська, 39А, каб. 201, тобто безпосередньо без зазначення такої дати розгляду. Тому вона не була присутня при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності та при винесенні постанови про накладенні відносно неї адміністративного стягнення.

Вказану постанову позивачка у встановленому законом порядку (засобами поштового зв`язку чи особисто) не отримала, оскільки дану постанову їй було направлено відповідачем за допомогою мессенджера «Viber» лише 16 травня 2021 року з проханням оплатити її, тому позивачка прохає суд про поновлення строку на звернення із даним позовом до суду, та про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 1135 від 05 травня 2021 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 42 КУпАП й закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 24 травня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 14 годину 09 червня 2021 року (а. с. 39). Вказану ухвалу суду отримано відповідачем 28 травня 2021 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (с. а. 45).

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити (а. с. 51).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 48-50), про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ч. 1 ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами ст. 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Тобто, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Судом встановлено, що відповідно до рішення ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про державну реєстрацію потужностей від 29 травня 2020 року, за ТОВ «МП-Дніпро» зареєстровано потужності № r-UA-04-23-4453 із зазначенням виду діяльності, що планується використовуватися цими потужностями «Роздрібна торгівля харчовими продуктами» (а. с. 34).

Відповідно до відомостей з безкоштовного запиту Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником юридичної особи ТОВ «МП-Дніпро (директор-керівник) є Рибак Віктор Станіславович (а. с. 35-36).

Також судом встановлено, що 22 квітня 2021 року лікарем ветеринарної медицини відділу безпечності харчових продуктів Дніпровського міського управління ГУ ДПСС в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 42 КУпАП (а. с. 10-11). Із вказаного протоколу вбачається, що 22 квітня 2021 року о 13 годині, ОСОБА_1 , як відповідальна особа не створила умови для дотримання централізованого збору використаних ЗІЗ з кришкою та одноразовим поліетиленовим пакетом. До протоколу долучено перелік питань для здійснення моніторингу дотримання Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів, затверджених постановою Головного Державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року (а. с. 12-13). Відповідно до відомостей даного переліку, ОСОБА_1 вказана власником (директором, ФОП) ТОВ «ДП-Дніпро», та вказано, що вона, як суб`єкт господарювання, не забезпечила централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією.

05 травня 2021 року начальником управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Губським О.Г. винесено постанову № 1135 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 42 КУпАП (а. с. 15-16). Склад адміністративного правопорушення у вказаній постанові зазначено, як: «22 квітня 2021 року о 13 годині у закладі торгівлі продовольчими товарами ТОВ «ДП Дніпро» м. Дніпро, вул. Панікахи, 93, керівником не створені умови за дотриманням централізованого збору ЗІЗ з кришкою та одноразовим поліетиленовим пакетом, що є порушенням вимог Закону України 4004-ХІІ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», вимог ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року, Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 57 від 30 грудня 2020 року».

13 травня 2021 року вказану постанову надіслано позивачці у мессенджері «Viber», підтвердженням чого є роздруківки з додатку «Viber» (а. с. 17-24).

Відповідно до вимог до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може, бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В зв`язку з наведеним, суд доходить висновку, що позивачкою пропущений строк звернення до суду з поважних причин та, оскільки вона звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з відповідним позовом, зазначений строк належить поновити.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами, встановленими статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 280 КУпАП обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення полягає у з`ясуванні того, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Приписами ст. 42 КУпАП передбачено відповідальність за порушення санітарних норм - тягне за собою накладення штрафу на громадян від одного до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від шести до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я, а об`єктивна сторона правопорушення виражається в порушенні санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм. Крім того, суб`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 42 КУпАП, є як громадяни, так і посадові особи.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти - це обов`язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади в галузі охорони здоров`я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров`ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Порядок притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею регулюється ст. 236 КУпАП та Наказом МОЗ «Про затвердження Інструкції про порядок накладення і стягнення штрафів за порушення санітарного законодавства» № 64 від 14 квітня 1995 року.

Так, відповідно до вимог ст. 236 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням санітарних норм розглядають органи державної санітарно-епідеміологічної служби.

Приписами ч. 2 ст. 236 КУпАП визначено, що від імені органів державної санітарно-епідеміологічної служби розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення в межах територій та об`єктів нагляду, визначених законодавством, мають право: головний державний санітарний лікар України та його заступники, головні державні санітарні лікарі Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, головні державні санітарні лікарі водного, залізничного, повітряного транспорту, водних басейнів, залізниць та їх заступники, головні державні санітарні лікарі районів, міст, районів у містах, лінійних підрозділів та об`єктів водного, залізничного, повітряного транспорту, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, Служби безпеки України, з`єднань, частин та підрозділів і їх заступники; лікарі-гігієністи, лікарі-епідеміологи органів державної санітарно-епідеміологічної служби - щодо адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 41, а також статтею 42, частиною другою статті 44-3, статтями 78, 80 - 83, 95, 167, 168-1, 170 (коли вони є порушеннями санітарних норм).

Наказом МОЗ «Про затвердження Інструкції про порядок накладення і стягнення штрафів за порушення санітарного законодавства» № 64 від 14 квітня 1995 року затверджено Інструкцію про порядок накладення і стягнення штрафів за порушення санітарного законодавства.

Вказана Інструкція встановлює порядок накладення і стягнення штрафів за порушення санітарного законодавства або невиконання постанов, розпоряджень, приписів, висновків посадових осіб органів, установ і закладів державної санітарно-епідеміологічної служби України.

Так, пунктом 1.2 вказаної Інструкції передбачено, що порушення санітарного законодавства може проявлятися в порушенні Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», інших актах законодавства, що стосуються забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, а також державних санітарних норм, правил і гігієнічних нормативів (надалі - санітарні норми), які затверджує Головний державний санітарний лікар України

Приписами п. 1.3 Інструкції визначено, що невиконанням постанов, розпоряджень, приписів, висновків посадових осіб держсанепідслужби вважається винна діяльність (дія або бездіяльність) особи (посадової особи чи громадянина), що призвела до невиконання вимог, які містяться у зазначених документах, і на яку посадовою особою держсанепідслужби, що винесла зазначені документи, покладено відповідальність за їх виконання (дотримання).

Згідно з вимогами п. 2.8 вищевказаної Інструкції, суть правопорушення в протоколі повинна бути описана таким чином, щоб було зрозуміло: де вчинено порушення; коли вчинено порушення; в якій саме дії (бездіяльності) та за яких умов це порушення відбулося з вказівкою на конкретні статті Закону, пункти санітарних норм, що порушуються, або на конкретні постанови, розпорядження, приписи, висновки посадових осіб держсанепідслужби, які не виконуються.

Крім того, приписами п. 2.9 Інструкції визначено, що при складанні протоколу і констатації факту порушення санітарного законодавства в актах вживається термінологія з Закону, інших актів законодавства, що стосуються забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, санітарних норм.

Відповідно до вимог п. 3.3 Інструкції, при підготовці до розгляду справи уповноважена на те посадова особа держсанепідслужби зобов`язана вирішити такі питання: чи належить до її компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи; чи повідомлено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з вимогами п. 3.8 Інструкції, при підготовці до розгляду справи потрібне своєчасне повідомлення осіб, які беруть учать у її розгляді, про час і місце її розгляду. Для особи, яка притягається до відповідальності, це є обов`язковим і може бути вказано у протоколі при його складанні або шляхом надсилання повідомлення про розгляд справи про санітарне правопорушення.

Приписами п. 3.9 вказаної Інструкції визначено, що справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем складено постанову № 1135 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивачку притягнено до адміністративної відповідальності, як керівника ТОВ «ДП-Дніпро», за порушення вимог Закону України 4004-ХІІ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», вимог ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року, Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 57 від 30 грудня 2020 року, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 102 гривні.

Однак, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка не є керівником ані ТОВ «ДП-Дніпро», яке зазначено в постанові, ані ТОВ «МП-Дніпро», в якому вона працює, та перевірка якого здійснювалася відповідачем. Керівником ТОВ «МП-Дніпро» є Рибак В.С.

Крім того, ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в постанові № 1135 від 05 травня 2021 року, якою притягнуто позивачку до адміністративної відповідальності, не зазначено, які саме норми чинного законодавства нею порушено.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ані нормативно-правових актів, які порушила позивачка, ані правової норми, якою передбачено відповідальність за вказане правопорушення, зокрема ст. 42 КУпАП, яка є бланкетною.

Натомість, в постанові № 1135 від 05 травня 2021 року зазначено, що позивачкою порушено вимоги Закону України 4004-ХІІ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», вимог ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року, Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 57 від 30 грудня 2020 року, однак, які саме статті чи пункти вказаних актів порушено позивачкою, в постанові не зазначено.

Єдине посилання відповідача в постанові № 1135 від 05 травня 2021 року на вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» є необґрунтованими, оскільки вказана стаття визначає поняття карантину, порядку його встановлення та доведення до відома населення.

Крім того, ч. 6 вказаної статті визначає, що організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, до яких позивачка не має жодного відношення.

Також судом встановлено, що постанова про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, складена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, тобто протоколу про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2021 року та переліку питань для здійснення моніторингу дотримання Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів, затверджених постановою Головного Державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено особу, якою він складений, а вказано лише займану посаду. Також у протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення, місце роботи та займану посаду особи, стосовно якої він складений (якщо він складений відносно посадової особи). Крім того, в протоколі відсутні відомості про повідомлення особи, стосовно якої він складений, про дату його розгляду. В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивачки про час та місце розгляду справи.

Таким чином, відповідач, у випадку відсутності особи, відносно якої розглядається справа, відсутності даних про її належне сповіщення та відсутності заяви про розгляд справи за її відсутності, повинен був відкласти розгляд справи та вжити заходів щодо належного повідомлення такої особи.

Відповідно до вимог ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава, при цьому права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Рішення Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Приписами ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію Конвенції» від 17 липня 1997 року, Конвенція про захист прав людини та основних свобод та Протокол до неї є частиною національного законодавства України.

Так, вимогами ст. 6 ЄКПЛ та ст. ст. 2, 4 Протоколу № 7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративні правопорушення закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертизи та залучення свідків, тощо.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що постанова № 1135 від 05 травня 2021 року по справі про адміністративне винесена відповідачем з порушенням Конституції України, КУпАП, а також норм Європейської Конвенції з прав людини, та на підставі неналежно оформленого протоколу про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2021 року, суд вважає, що оскаржувана постанова № 1135 від 05 травня 2021 року є протиправною та з метою дотримання засад законності та верховенства права підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що постанова № 1135 від 05 травня 2021 року, є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 42 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 42 КУпАП а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень, то понесені позивачкою витрати у вигляді судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 238, 242-246, 262, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області (49006, м. Дніпро, вул. Філософська, буд. 39-А; ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити у повному обсязі.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 1135 від 05 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 42 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 102 гривень скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 42 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів зо дня його підписання або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом десяти днів зо дня його підписання або протягом десяти днів зо дня отримання його копії учасниками справи.

Суддя А.І. Приваліхіна