Справа № 426/1688/21
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 листопада 2021 року справа №426/1688/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 07 липня 2021 року у справі № 426/1688/21 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції Городничого Микити Сергійовича, треті особи - Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга з додатками Департамента патрульної поліції на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 07 липня 2021 року у справі № 426/1688/21.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року, апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали шляхом направлення на адресу Першого апеляційного адміністративного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших підстав для такого поновлення.

Зазначена ухвала отримана представником третьої особи 18 жовтня 2021 року.

12 жовтня 2021 року від апелянта до канцелярії суду надійшло клопотання сформоване в системі «Електронний суд», в якому він просить поновити строк на апеляційне оскарження Сватівського районного суду Луганської області від 07 липня 2021 року, в обґрунтування зазначено, що копію оскаржуваного рішення відповідачем було отримано лише 02.09.2021 року, вважає що наведені обставини позбавили апелянта можливості своєчасно оскаржити рішення суду першої інстанції, одночасно апелянт наголошує що на час складання заяви про поновлення строку, ним так і не отримано текст рішення ані засобами поштового зв`язку, ані на офіційну електрону адресу, що його думку порушує права на справедливий суд.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду прийнято у відкритому судовому засіданні 07 липня 2021 року. Копію оскаржуваного рішення суду апелянтом отримано 02.09.2021 року, підтвердженням чого є відповідна розписка на супровідному листі.

Крім того, апелянтом в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, зазначено, що ним так і не отримано повного тексту рішення, що суперечить тому факту що копію рішення відповідачем було отримано 02.09.2021 року .

Отже, строк на апеляційне оскарження в даному випадку слід обраховувати, починаючи з 03.09.2021 року, останнім днем такого строку є 12.09 2012 року.

Суд зазначає, що з апеляційною скаргою відповідач звернувся тільки 20.09.2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, та апелянтом не надано належних доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Суд вказує, що особи які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами, в свою чергу, визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16 березня 2018 року в справі № 808/418/17.

Згідно з ч. 1 статтею 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 169, 299, 321, 325, 327-331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Департамента патрульної поліції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сватівського районного суду Луганської області від 07 липня 2021 року у справі № 426/1688/21 відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 07 липня 2021 року у справі № 426/1688/21 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, сержанта поліції Городничого Микити Сергійовича, треті особи - Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2021 року.

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова