Справа № 120/14305/21-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження в адміністративній справі

12 листопада 2021 р. Справа № 120/14305/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці у письмовому провадженні за ініціативою суду питання про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання протиправними дій щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратуру Вінницької області від 15.04.2021 № 21/72 у розмірі 80% від суми від суми місячної заробітної плати без обмеженням максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2020 перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, яка зазначена у довідці прокуратури Вінницької області від 15.04.2021 № 21/72 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у зв`язку із прийняттям рішення Другим сенатом Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 від 13.12.2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, 11.11.2020 Вінницька обласна прокуратура видала позивачу оновлену довідку № 21/201 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) для перерахунку пенсії.

З 01.10.2020 пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки Вінницької обласної прокуратури від 15.04.2021 № 21/72, виходячи з 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, обмеживши її максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Не погодившись з таким перерахунком, 06.09.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки, виходячи з 80% від суми місячної заробітної плати та без обмеження її максимальним розміром. Однак листом від 17.08.2021 № 0200-0302-8/50307 відповідач відмовив у цьому, посилаючись на те, що перерахунок пенсії позивача за вислугу років здійснено на підставі чинного законодавства.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Ухвалою від 03.11.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 160 КАС України, з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду копії заяви позивача про перерахунок пенсії від 10.09.2021 або ж заявлення перед судом обґрунтованого клопотання про її витребування у відповідача.

09.11.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано копію заяви позивача про проведення перерахунку пенсії від 10.09.2021, адресовану відповідачу.

Ухвалою суду від 11.11.2021 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Водночас до початку розгляду справи по суті суд вважає необхідним з власної ініціативи вирішити питання про зупинення провадження у справі.

Так, серед іншого позивач ОСОБА_1 не погоджується з діями відповідача щодо обмеження пенсії за вислугу років граничним розміром при здійсненні її перерахунку на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 15.04.2021 № 21/72 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. При цьому, на думку позивача, оскільки пенсія була призначена до 01.01.2016, то у даному випадку не може застосовуватися обмеження максимального розміру пенсії.

Отже, для вирішення спору по суті у цій частині визначальним є питання про те, норми якого закону треба застосовувати під час здійснення перерахунку пенсії позивача за вислугу років, а саме Закону України "Про прокуратуру від 05.11.1991 № 1789-ХІІ чи Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII.

Разом з тим судом встановлено, що на розгляді Верховного Суду перебуває адміністративна справа № 580/5962/20 за позовом фізичної особи (пенсіонера) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.10.2020 № 24 про перерахунок пенсії; зобов`язання останнього перерахувати з 01.10.2020 та виплатити позивачу пенсію у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, що визначена у довідці Черкаської обласної прокуратури від 16.10.2020 № 21-601, без обмеження граничного розміру та з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Верховного Суду від 30.09.2021 зазначену справу вирішено передати на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Приймаючи таку ухвалу, Верховний Суд вказав на відсутність єдності судової практики щодо питання застосування при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-ХІІ, обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Так, ухвалюючи постанови від 15.05.2019 у справі № 554/4191/17, від 21.11.2019 у справі № 161/14321/16-а, від 02.05.2020 у справі № 704/87/17, від 10.09.2021 у справі № 580/5238/20 та від 03.06.2021 у справі № 359/3736/17, Верховний Суду виходив з того, що при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону № 1789-ХІІ, пенсійним органом обґрунтовано застосовано обмеження максимального розміру пенсії.

Водночас у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 589/3997/16-а зроблено висновок про те, що оскільки позивач є непрацюючим пенсіонером, і пенсія призначена йому до 01.01.2016, то до розміру пенсії позивача не застосовуються обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

У зв`язку з цим, враховуючи неоднаковість практики при вирішенні одних і тих самих категорій спорів, Верховний Суд вирішив передати справу № 580/5962/20 на розгляд судової палати.

Водночас дана адміністративна справа має подібний предмет доказування, оскільки спір між сторонами виник з тих самих підстав та у відносинах, що регулюються одним й тими ж нормами права.

Суд зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із способів практичного втілення вказаної конституційної норми є забезпечення ефективного судового захисту прав, свобод та інтересів особи за допомогою становлення єдності судової практики.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі єдністю судової практики.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, завдяки врахуванню правових позицій Верховного Суду створюється єдність судової практики, яка найкращим чином відповідає вимогам передбачуваності, верховенству права й ефективному захисту прав людини.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумереску проти Румунії" (Judgment in the case of Brumarescu v. Romania), принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права. Для того, щоб судове тлумачення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно, щоб судові рішення були розумно передбачуваними.

Єдність судової практики є запорукою довіри громадян до судової влади, якщо суди у одних і тих самих правовідносини застосовуватимуть одні і ті самі норми законодавства, не інтерпретуючи їх на власний розсуд. Завдяки забезпеченню єдності судової практики реалізується конституційний принцип рівності всіх громадян перед законом і судом, гарантуватиметься стабільність правопорядку, об`єктивність та прогнозованість правосуддя.

Отже, враховуючи, що формування відповідної правової позиції Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у справі № 580/5962/20 може вплинути на результати розгляду цієї справи, суд доходить висновку про доцільність її зупинення на підставі положень п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України до набрання законної сили рішенням Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду в адміністративній справі № 580/5962/20.

Аналогічної практики також дотримується суд апеляційної інстанції, що підтверджується ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021 у справах № 560/2226/20 та № 560/5450/21, від 13.10.2021 у справі № 120/4450/21-а.

Керуючись ст. 236, 248, 256, 291, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження в адміністративній справі № 120/14305/21-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у справі № 580/5962/20.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана суддею 12.11.2021.

Суддя Сало Павло Ігорович