Справа № 428/5723/21
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/5723/21
Провадження № 2-а/428/124/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Модулєва Назара Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Модулєва Назара Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 14.06.2021 інспектором УПП в Луганській області лейтенантом поліції Модулєвим Н.А. було винесено постанову серії ДП18 № 604996 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 гривень. Відповідно до вказаної постанови, позивач 14 червня 2021 року о 12:45 год., перейшов проїзну частину в невстановленому місці, а саме поза пішохідним переходом, чим порушив вимоги п. 4.7 ПДР.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

По-перше, відповідно до п. 4.8 ПДР України якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки. Проїзна частина по проспекту Хіміків має односторонній рух, та перетин проїзної частини, на думку позивача, ним було здійснено відповідно до вимог ПДР, а саме під прямим кутом до краю проїзної частини в місці, де дорогу добре видно у відповідному напрямку.

По-друге, при винесенні оскаржуваної постанови було грубо порушені права позивача, визначені ст. 268 КУпАП, а саме: права були роз`яснені в усній формі дуже швидко та на державній мові, при цьому відповідач не з`ясував попередньо чи розуміє та володіє позивач українську мову. Позивач також був позбавлений можливості скористатися юридичною допомогою. В порушення вимог ст. 251, 256 КУпАП постанова винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме показань свідків, які могли б підтвердити факт правопорушення. Крім того, буд-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадову особу, яка розглядала справу, не були вирішені клопотання, не досліджені докази.

По-третє, інспектором Модулєвим Н.А. також було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовано чи винен він у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Позивач зазначає, що має вади зору, тому міг не побачити пішохідний перехід, навіть якщо б він і знаходився у зоні видимості. Однак і ці обставини не були прийняті до уваги відповідачем.

Таким чином, з урахуванням відсутності доказів його вини, як і порушення ПДР України, позивач просив визнати протиправними дії лейтенанта поліції Модулєва Н.А. щодо складання постанови, скасувати постанову відповідача серії ДП18 № 604996 від 14.06.2021, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 127 КУпАП та закрити провадження у справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому на підставі ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

У судове засідання інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенант поліції Модулєв Н.А. не з`явився, представник відповідача Шабля Д.С. до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису на 1 цифровому носії.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 604996 від 14.06.2021, складену інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області лейтенантом поліції Модулєвим Н.А. незаконною, у зв`язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності, не ґрунтується на жодному доказі та під час її складання було грубо порушені його права, передбачені ст. 268, 280 КУпАП.

Так, у судовому засіданні встановлено, що інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенант поліції Модулєв Н.А. постановою серії ДП18 № 604996 від 14.06.2021 позивача було визнано винним у порушенні п. 4.7 Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 14.06.2021 о 12-45 год. в м. Сєвєродонецьку по проспекту Хіміків пішохід ОСОБА_1 перейшов проїзну частину у невстановленому місці, а саме поза пішохідним переходом, чим порушив вимоги п. 4.7 ПДР.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В графі 7 постанови «до постанови додається» вказано відео з нагрудної камери DSJX300023_BB0023.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 4.7 Правил дорожнього руху передбачено, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до п. 4.8 Правил дорожнього руху, якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.

Частиною 1 статті 127 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

При відтворенні цифрової інформації у судовому засіданні за допомогою комп`ютерної техніки встановлено, що DVD-R диск містить файли. При відтворенні файлів видно, що пішохід ОСОБА_1 дійсно порушив п. 4.7 ПДР за таких обставин.

Так, з відеозапису вбачається, що патрулем поліції, який йшов тротуаром по пр. Хіміків м. Сєвєродонецька зафіксовано на відеокамеру як пішохід ОСОБА_1 перейшов проїзну частину по пр. Хіміків не по пішохідному переходу та не на перехресті, а посередині проїзної частини, тобто у невстановленому законом місці. Твердження позивача, що він перетнув проїзну частину з одностороннім рухом під прямим кутом до краю проїзної частини в місці, де дорогу було добре видно, що не суперечить вимогам п. 4.8 ПДР, не знайшли свого підтвердження, оскільки пр. Хіміків м. Сєвєродонецька має чотири смуги руху (в різних напрямках руху), а неподалік від місця, де позивач перейшов проїзну частину, в зоні видимості знаходилися пішохідні пішоходи.

Таким чином, з наданого відповідачем відеозапису судом вбачається, що позивач не виконав вимоги ПДР, а саме перейшов проїзну частину у невстановленому місці, а саме поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.7 ПДР України.

Посилання позивача на ту обставину, що він має вади зору і тому не міг побачити пішохідний перехід, навіть якщо б він і знаходився у зоні видимості, не приймається судом до увагу, оскільки з аналізу наданих позивачем письмових доказів вбачається, що позивач у такому випадку також не міг би упевнитися у відсутності небезпеки на дорозі і своїми діями міг створити небезпечну ситуацію для всіх учасників дорожнього руху. Водночас позивач у своєму позові зазначає, що за наявності вад зору він не бачив пішохідного переходу, але якимось чином зміг упевнитися у відсутності небезпеки.

Отже, з наведеного вище суд доходить висновку, що наданий відповідачем відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки містить дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, викладених в оскаржуваній постанові, та отриманий у передбачений законом спосіб, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у п. 7 містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Крім того, зміст відеозапису спростовує доводи позивача про те, що були порушені його права, передбачені ст. 268, 271, 280 КУпАП, оскільки позивач ніяких клопотань не заявляв, усі передбачені законом права йому були роз`яснені, та, на думку суду, відеозапис підтверджує, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення відповідач не порушив встановлену процедуру її розгляду.

Суд також не приймає до уваги твердження позивача про те, що інспектор поліції не пересвідчився, чи розуміє позивач державну мову, адже на відоезаписі видно як позивач не тільки розуміє українську мову, але й вільно спілкується нею.

Отже, версія позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а винність позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, суд вважає доведеною та підтвердженою матеріалами наявними у справі. Пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд оцінює критично, а позиція зайнята позивачем щодо невизнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, на думку суду, пов`язана з його захистом, однак розцінюється судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Модулєвим Н.А. постанову серії ДП18 № 604996 від 14.06.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесено обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, то понесені витрати по сплаті судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Модулєва Назара Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області лейтенант поліції Модулєв Назар Анатолійович, місцезнаходження УПП: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов