Справа № 640/8562/21
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року м. Київ № 640/8562/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі Головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів Літвінової А.В., Шулежка В.П., при секретарі судового засідання Федоровій О.В. розглянувши в загальному позовному провадженні адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"
доКабінету Міністрів України
треті особи про1. Державна податкова служба України, 2. Міністерство фінансів України визнання протиправною та нечинною постанови від 03 лютого 2021 № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок",

за участю представників:

позивача - Сидоренка В.В.,

відповідача - Полеця Д.М.,

третьої особи 1 - Косіч Д.В.,

третьої особи 2 - Гавриляко О.М.

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 жовтня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та нечинною постанови від 03 лютого 2021 № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок".

Позов обґрунтовано тим, що оскаржуваною постановою Кабінет Міністрів України скоротив строк дії обмежень в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, встановленого пунктом 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, дозволивши проведення/поновлення перевірок юридичних осіб, види яких визначені цією ж оскаржуваною постановою.

При цьому, як зазначає позивач, відповідач правовою підставою для прийняття оскаржуваної постанови вказує пункт 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 17 вересня 2020 року №909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

У той же час, вказаною нормою Закону №909-ІХ встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надати право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Водночас, як зазначає позивач із Закону №909-ІХ вбачається, що вказаний Закон не вносить змін до Податкового кодексу України, натомість вказаний Закон надає право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, а не строк дії мораторію на проведення перевірок, який встановлений пунктом 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Таким чином, з огляду на наведене позивач наголошує, що положення про мораторій на податкові перевірки, які містяться в Податковому кодексі України, не поширюється право Кабінету Міністрів України, надане Законом №909-ІХ на скорочення дії вказаного мораторію.

За таких обставин, постанова Кабінету Міністрів України №89 від 03.02.2021 року, якою дозволено проводити/поновлювати перевірки у період дії мораторію (з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)), суперечить ст.2, пункту 522 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду в підготовче засідання.

Під час розгляду справи, судом до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Державну податкову службу України та Міністерство фінансів України.

12 травня 2021 року представником Кабінету Міністрів України подано до суд відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Відзив обґрунтовано тим, що при прийнятті постанови від 03 лютого 2021 № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" Уряд діяв в межах повноважень та спосіб визначений чинним законодавством

Поряд з цим, відповідач звертав увагу на відсутність порушених прав та інтересів позивача, у зв`язку з ненаданням відповідних на належних доказів їх порушення.

У поданій до суду 18.05.2021 року відповіді на відзив, позивач не погоджується з доводами викладеними у відзиві на позовну заяву, та просив позовні вимоги задовольнити повністю.

15 липня 2021 року судом закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті на 08.09.2021 року та запропоновано сторонам у справі надати додаткові докази до наступної дати судового засідання.

20 липня 2021 року представником Міністерства фінансів України подано до суду письмові пояснення, згідно яких останній звертав увагу на відповідність оскаржуваної постанови актам вищої юридичної сили, що виключає визнання її протиправними та скасування.

Також представник Міністерства фінансів України звертав увагу на недоведеність позивачем порушення оскаржуваною постановою саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку Кабінету Міністрів України, зокрема наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

25 серпня 2021 року представником Державної податкової служби України подано до суду письмові пояснення, згідно яких останній звертав увагу на відповідність оскаржуваної постанови актам вищої юридичної сили, що виключає визнання її протиправними та скасування.

У поданих до суду відповідях на пояснення третіх осіб, позивач не погоджувався з їх доводами та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2021 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою відповідно до пункту 4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України від 17 вересня 2020 р. N 909-IX "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" Кабінет Міністрів України постановлено:

Скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52 2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Кодекс), в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;

документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 р. N 568-IX);

документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Незгода позивача з даною постановою обумовила його на звернення до суду з даним позовом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

З наведеного вбачається, що право оскаржити має право особа, щодо якої певний нормативно-правовий акт безпосередньо застосований або буде застосований, а не лише із власного розуміння особи щодо незгоди з положеннями певного нормативно-правовий акт.

При цьому, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів рішенням суб`єкта владних повноважень.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо певних обставин абстрактно лише тому, що заявник вважає , що спірний пункт рішення начебто впливає на його правове становище. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Правова позиція щодо обов`язкової умови надання правового захисту судом, як то наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, висловлена Верховним Судом України у постановах від 15.12.2015 року у справі №21-5361а15 та від 01.12.2015 року у справі №21-3222а15.

Судом під час розгляду даної справи встановлено, що наказом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 28.08.2018 №1602 було прийнято рішення про проведення документальної планової виїзної перевірки Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за період діяльності з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства та за період з 01.01.2011 року по 30.06.2018 рр. з метою контролю за правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В подальшому, на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 17.12.2018 №2373 зупинено проведення документальної планової виїзної перевірки AT «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.06.2018 року, починаючи з 18 грудня 2018 року на строк, необхідний для завершення розгляду судом справи №826/16697/17.

Судом також встановлено, що 05.03.2021 року на підставі положень Податкового кодексу України та у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року №89 «Про скорочення строків дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» контролюючий орган наказом №183 «Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки AT «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (код 20077720)» поновив проведення перевірки, яка була розпочата на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 28.08.2018 №1602.

Також судом під час розгляду даної справи встановлено, що за результатами проведення документальної планової виїзної перевірки AT «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 30.06.2018 року, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення.

Таким чином, обґрунтовуючи протиправність постанови від 03 лютого 2021 № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", позивач по суті незгоден з поновленням, на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 05.03.2021 року №183, проведення перевірки, яка була розпочата на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 28.08.2018 №1602 та зупинена до завершення судового розгляду справи №826/16697/17 та її наслідками.

У той же час, суд звертає увагу, що визнання протиправною та скасування постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 № 89 "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок", у спірних правовідносинах, не буде мати на меті поновлення прав позивача, який він вважає порушеними.

На переконання суду належним способом захисту прав, які вважає порушеними позивач, є пред`явлення ним вимог до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 05.03.2021 року №183 «"Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ()"; дій податкового органу щодо поновлення перевірки позивача, розпочатої на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 28.08.2018 №1602, а також визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами документальної планової виїзної перевірки АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Як вбачається з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває позов АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (справа № 640/6858/21) про визнання протиправним та скасування наказу від 05.03.2021 року №183 "Про поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ()"; визнання протиправними дії відповідача щодо поновлення перевірки позивача, розпочатої на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 28.08.2018 №1602 та зобов`язання відповідача утриматися від вчинення будь-яких дій, спрямованих на поновлення та подальше проведення перевірки позивача, розпочатої на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 28.08.2018 №1602 до завершення судового розгляду справи №826/16697/17. Станом на час розгляду даної справи рішення за вказаним позовом не прийнято.

Також згідно даних Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва судом встановлено, що позивачем подано (№640/22572/21) до Окружного адміністративного суду м. Києва адміністративний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 17.05.2021 № 1, № 1, № . Станом на час розгляду даної справи рішення за вказаним позовом не прийнято.

Зважаючи на викладене вище, а також враховуючи те, що на час розгляду та вирішення справи позивачем у спірних правовідносинах обрано неналежний спосіб судового захисту, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна".

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: А.В. Літвінова

В.П. Шулежко

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.11.2021 року.