Справа № 420/16349/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Карго Транс» (вул. Чорноморського козацтва, 103, м. Одеса, 65003, ) до Південного Міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті (пр.-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ), про скасування постанови та розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Карго Транс» до Південного Міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки згідно з яким позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0063753 від 18.07.2021 року на суму 9 євро, складений Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки;

визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 295536 від 25.08.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 гривень;

стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача судовий збір у розмірі 2 270,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25 серпня 2021 року відповідачем була винесена Постанова № 295536 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 8 500 гривень за порушення ч.1, абз.14, ст..60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», на підставі Акту № 291539 від 18.07.2021 року. З Акту та довідки вбачається, що рейдову перевірку проводив один працівник Укртрансбезпеки ОСОБА_1 який одночасно є i посадовою особою Укртрансбезпеки і оператором вагового комплексу, що є порушенням п. 16 постанови КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567 де чітко зазначено, що габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю. Вага зазначена в роздрукованій квитанції зважання не відповідає вазі зазначеній в акті перевірки №0063753 від 19.07.2021 та довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0075653 по кожній осі є невідповідність, а загалом в акті на 390 кг більше зазначена вага ніж в роздрукованій квитанції. Зважування проводилось окремо кожної вісі хоча сам відповідач вказує, що вони є здвоєними, а визначення загальної маси автомобіля на навантаження на здвоєнні вісі шляхом сумування осьових навантажень на кожну з осей є неправильним, оскільки при такій конструкції для визначення навантаження на здвоєні осі такі дві осі, які утворюють здвоєну вісь, повинні зважуватись разом. Більше того з жодного документу виданого працівником відповідача, а саме чеку квитанції, вищевказаного акту, довідки та розрахунку неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг, що є порушенням п.13 Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Також, позивач зазначає, що в постанові №295536 як підставою до застосування штрафу зазначений акт від 18.07.2021 року за номером 291539, але на засіданні 25.08.2021 року розглядалося порушення згідно акту 0063753 від 19.07.2021 року, а про акт №291539 від 18.07.2021 року позивачу взагалі нічого не відомо i позивачу він не надавався, тому, оскільки в постанові зазначено акт номер та дата якого не збігаються з актом згідно якого був розгляд справи, то постанова винесена органом владних повноважень є безпідставною та підлягає скасуванню.

Крім того, різниця в вазі між перевантаженням на нормою на здвоєну вісь 1,13 тони згідно роздрукованої квитанції, згідно акту різниця складає 1,32 тони, а згідно розрахунку взагалі 2,32 тони. Тобто в складеному розрахунку № 0063753 невірно визначено як перевантаження на вісь так і коефіцієнт, оскільки через помилки в розрахунку застосованій 3, а якщо брати акт та роздруковану квитанцію він не може бути більше 2. Відповідач на засіданні виніс новий розрахунок датою за день до складання акту, з посиланням на той же самий акт, але він все одно суперечить квитанції i позивач вважає, що орган владних повноважень після складання своїх документів не мас права пх змінювати, якщо помилки сталися з вини цього органа.

Ухвалою суду від 13.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою суд витребував від Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки належним чином засвідчені копії документів, які були підставою для прийняття розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту № 0063753 від 18.07.2021 року на суму 9 євро та постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500 гривень № 295536 від 25.08.2021 року.

Відповідач Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки отримав кореспонденцію суду 15.09.2021 року, а саме копію ухвали суду про відкриття провадження по справі та скановану копію позовної заяви з додатками. Разом з тим, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та станом на день ухвалення рішення витребувані судом докази не надав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНС КАРГО ТРАНС» (ТОВ «АКТ») зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку 25.06.2020 року. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності ТОВ «АЛЬЯНС КАРГО ТРАНС» за КВЕД є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 66.22 Діяльність страхових агентів і брокерів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду).

19.07.2021 року інспекторами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Одеська область) на автодорозі М-05 «Київ-Одеса», 452 км+811, здійснено габаритно-ваговий контроль вантажного транспортного засобу марки Volvo , номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки DESOT, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , юридична особа ТОВ «АКТ».

За результатами габаритно-вагового контролю 19.07.2021 року складено Акт № 0063753 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Довідку № 0075653 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, якими зафіксовано факт перевезення транспортним засобом вантажу із перевищенням вагових обмежень по загальній масі, що становить 43,6 тон. при нормативно допустимих 44 тон., перевантаження на здвоєну ось 19,32 тон, при нормативно допустимих 18,36 тон., відповідальність за що передбачена ч. 1 абз. 14 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5%, але не більше 10% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

В той же день, 19.07.2021 року відповідачем було складено Розрахунок № 0063753 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0063753 від 19.07.2021 року, на суму 56,7 євро.

Разом з цим, відповідачем також було складено Розрахунок № 0063753 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0063753 від 18.07.2021 року, на суму 9,00 євро

25 серпня 2021 року Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки прийнято постанову № 295536, якою до ТОВ «Альян Карго Транс» застосовано штраф у розмірі 8500,00грн., з підстав того, що позивач 18.07.2021 року, а/д М-05, Київ-Одеса, 452 км+811, (Підстава: Акт від 18.07.2021 року № 291539) допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена ч.1, абз.14, ст.. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Законність вказаної вище Постанови та Розрахунку від 18.07.2021 року є предметом спору у даній справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» (далі Закон №3353-ХІІ), до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-ІІІ) визначено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Положення №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно підпункту 2 та 29 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567), відповідно до пунктів 2, 3, 4 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону №2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Пунктами 12, 14 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 6 Порядку № 1567 встановлено, що рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Пункт 21 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як вже зазначалось, на автодорозі М-05 «Київ-Одеса», 452 км+811 було здійснено габаритно-ваговий контроль вантажного транспортного засобу марки Volvo , номерний знак НОМЕР_1 , з причепом марки DESOT, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , юридична особа ТОВ «АКТ».

Загальна вага тягача НОМЕР_1 , відповідно до роздрукованої квитанції (чеку) зважування, становить 43,21 тон., та навантаження на здвоєну ось становить 19,13 тон (9,6+9,53), при нормативно допустимих 18,36 тон.

Разом з цим в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0063753 загальна вага становить 43,6 тон., тобто на 0,39 тон. більше ніж зазначено в квитанції (чеку) зважування.

Крім того, в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю зазначено навантаження на здвоєну ось 9,56 та 9,76 тон, що становить 19,32 тон, тобто на 0,19 тон. більше ніж зазначено в квитанції (чеку) зважування.

Підстави такої різниці відображення інформації при здійсненні габаритно-вагового контролю позивачу не відомі та, оскільки відповідачем не надано відзив на позовну заяву, суд також не може встановити дійсні обставини зважування транспортного засобу 19.07.2021 року.

Крім того, зазначений факт лише підтверджує наголошення позивача про здійснення відповідачем своїх обов`язків в неналежному порядку та формі, що призводить до порушення прав учасників автодороги та, зокрема, позивача.

Окрім вказаного, суд також зазначає, що пунктом 12 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27 червня 2007 року №879, передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводитися повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За приписами пункту 13 Порядку №879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і звужувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Таким чином, суд зазначає, що ані в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.07.2021, ані в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, немає жодного посилання на зважувальне обладнання, яке було використане посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки при проведення габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом/напівпричепом марки «DESOT», д.н.з. НОМЕР_2 , який належать позивачу.

Факт перевищення транспортним засобом позивача вагових обмежень зафіксовано на підставі чеку (роздруківки) зважування від 18.07.2021 року (час 23:30), який формується і видається технічними засобами габаритно-вагового контролю автоматично, відображаючи заводський номер зважувального обладнання, яким проводилось зважування. У такому разі відсутні підстави для висновку про можливість втручання будь-кого у процес встановлення результатів зважування, а отже відповідний чек (роздруківка) є первинним документом габаритно-вагового контролю, у якому зафіксовано факт перевищення вагових параметрів транспортного засобу позивача.

Проте відповідачем суду не надано будь-яких документів (сертифікат, свідоцтво тощо), що можуть свідчити про відповідність вагів, на яких здійснювалось зважування, встановленим нормам.

Враховуючи зазначене та розбіжності у документах, складених за результатом габаритно-вагового контролю, суд дійшов висновку, що визначення вагових параметрів транспортного засобу позивача було здійснено з порушенням вищевказаних положень Порядку №879, а тому, на думку суду, отримані в результаті зважування дані не можуть вважатися достовірними.

Щодо змісту самої постанови від 25.08.2021 року, суд звертає увагу на номер акту, що став підставою для її прийняття 291539 від 18.07.2021 року, натомість позивачу надавався Акт про встановлення факту перевищення вагових параметрів під № 0063753 від 19.07.2021 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Зокрема на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення від 20.112011 у справі «Рисовський проти України».

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

На переконання суду, відповідач - суб`єкт владних повноважень допустився помилок при здійсненні зважування транспортного засобу позивача та не вжив жодних заходів для їх усунення, що свідчить про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 року, зокрема про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що постанова Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №295536 від 25.08.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу підлягає скасуванню, оскільки належним чином не підтверджено порушення норм Закону України «Про автомобільний транспорт» позивача при здійснення вантажних перевезень.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування розрахунку від 18.07.2021 року суд зазначає, що згідно із правовою позицією, висловленою у пункті 34 постанови Великої Палати Верховного Суд від 30.01.2019 року у справі №803/3/18, оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. З огляду на викладене, вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, а саме щодо визнання протиправною та скасування постанови № 295536.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті судових витрат у розмірі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Карго Транс» (вул. Чорноморського козацтва, 103, м. Одеса, 65003, ) до Південного Міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті (пр.-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ) про скасування постанови та розрахунку задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 25 серпня 2021 року № 295536 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Карго Транс» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500,00 гривень на підставі абзацу 14 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр-т Перемоги,14, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Карго Транс» (вул. Чорноморського козацтва, 103, м. Одеса, 65003, ) витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук