Справа № 380/7273/21
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7273/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2021 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати пункт 5 протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2021 № 18, яким скасовано пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.11.2020 р. № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00 коп;

- визнати протиправною відмову відповідача - Міністерства оборони України (пункт 5 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2021 року № 18 ) у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу - ОСОБА_1 , сину померлої ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України залишити в силі пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.11.2020 р. № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00 коп.;

- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити виплату одноразової грошової допомоги, призначеної 19.11.2020 ( п.34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 150) старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00 коп. - її сину ОСОБА_1 (спадкоємцю померлої ОСОБА_2 ).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15 лютого 2021 року рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія) скасовано пункт 34 протоколу засідання Комісії від 19.11.2020 № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серії 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, оскільки військовослужбовець померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а допомога у зв`язку з інвалідністю призначена 19.11.2020 і на дату призначення допомоги не було відомо про смерть заявниці. Вважає, що відмовлено протиправно позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги за відсутності правових підстав, оскільки відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії. У зв`язку з такими обставинами позивач звернувся до суду та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому як спадкоємцю допомоги у зв`язку з інвалідністю його мами.

Ухвалою суду від 11.05.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 15.06.2021 клопотання представника відповідача про продовження процесуального строку задоволено та продовжено строк для надання відзиву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позову заперечує повністю. Вказує, що законодавством не передбачено призначення допомоги по інвалідності особі, що померла. Вказує, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, призначення одноразової грошової допомоги позивачу в змісті ст. 1227 ЦК України до складу спадщини не входить. Отже, право на отримання виплат спадкоємці (правонаступники) мають лише у випадку, якщо така виплата була належна (нарахована) померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили за життя, однак померлим не отримана. Отже, саме по собі право ОСОБА_2 на отримання такої одноразової грошової допомоги до складу спадкового майна не може входити, оскільки таке право безпосередньо пов`язане з самою особою. Вказує, що батьки ОСОБА_2 померли, шлюб розірвано, діти повнолітні та не перебували на утриманні матері (дочка має власну сім`ю та проживала окремо від матері, син померлої є військовослужбовцем). Отже, права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю особи, звільненої з військової служби, діти померлої не мають. Окрім цього, зазначає, що позивач у відповідності до ст. 6 Сімейного кодексу України не має правого статусу «дитина», адже досяг повноліття.

Представник третьої особи подав пояснення на позов, в якому зазначив, що 18.11.2020 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшла заява ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що 24.11.2020 за № 355 висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги позивачу разом з заявою та вище переліченим пакетом документів був скерований встановленим порядком до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Представник позивача подав відповідь на пояснення та заперечення на відзив, де вказав, що з пояснень третьої особи Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не вбачається викладу своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову, а щодо наведених обгрунтувань у відзиві вказав, що ОСОБА_2 набула 15.09.2020 право на отримання одноразової грошової допомоги та дотрималася процедури для призначення та отримання такої. Вказує, що долученими доказами підтверджено спільне проживання та ведення господарства позивача та його мами, відтак він є спадкоємцем призначеної одноразової допомоги, що не була виплачена відповідачем.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:
15 вересня 2020 року згідно довідки МСЕК Серія 12ААБ №354297 ОСОБА_2 встановлено першу групу інвалідності (захворювання пов`язане з проходженням військової служби).

23 вересня 2020 року ОСОБА_2 подала рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 щодо виплати їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням І групи інвалідності.

ОСОБА_2 згідно наказу ТВО командира в/ч НОМЕР_1 №233 від 02 жовтня 2020 року виключена зі списків військової частини (за станом здоров`я).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_4 (п.34 протоколу №150) комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняла рішення про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням І групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

15 лютого 2021 року (п.5 протоколу №18) комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняла рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги та скасувала п.34 протоколу №150 в частині призначення допомоги та відмовила сину ОСОБА_2 у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки він не має правового статусу дитини (а.с.13).

З даним рішенням комісії не погодився син ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та звернувся до суду за захистом порушених прав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно зі статтею 41 вказаного Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20 грудня 1991 року (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві /далі - Порядок № 975, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/.

Пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно з пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Виходячи з відповідних норм законодавства, моментом виникнення у особи права на отримання спірної допомоги є дата встановлення їй інвалідності.

Суд зазначає, що право на отримання виплат спадкоємці (правонаступники) мають лише у випадку, якщо така виплата була належна (нарахована) померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили за життя, однак померлим не отримана.

Частиною другою ст. 16-1 Закону визначено, що члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Як встановлено судом, з витягу з протоколу від 15.02.2021 №18, батьки ОСОБА_2 померли, шлюб розірвано, діти повнолітні та не перебували на утриманні матері (дочка має власну сім`ю та проживала окремо від матері, син померлої є військовослужбовцем). Отже, права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю особи, звільненої з військової служби, діти померлої не мають.

Крім того, слід зазначити, що позивач у відповідності до ст.6 Сімейного кодексу України не має правого статусу «дитина», адже досяг повноліття.

Таким чином, позивач у справі не належить до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги з огляду на ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Так ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України визначено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Право спадкоємця на одержання коштів, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, визначені ст. 1227 ЦК України.

У відповідності до даної статті суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, право на отримання такої соціальної виплати як одноразова грошова допомога, призначеної військовослужбовцю відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", але не виплаченої йому у зв`язку зі смертю, мають члени його сім`ї та лише у разі їх відсутності така одноразова грошова допомога входить до складу спадщини.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду;

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк;

Судом встановлено, що відповідачем скасовано пункт 5 протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2021 № 18, яким скасовано пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.11.2020 р. № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00 к

Відтак в цій частині предметом позову є індивідуальний акт рішення відповідача про скасування пункт 5 протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2021 № 18, яким скасовано пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.11.2020 р. № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00, яке стосується ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування відповідно до ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини відповідно до ст. 1219 ЦК України права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст1286 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме позивач (у якого є сестра) успадкував усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відповідно відсутні докази того, що саме позивачу (а не іншій особі, яка є спадкоємцем за законом чи заповітом) належить право оскаржувати до суду індивідуальний акт рішення відповідача про скасування пункт 5 протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2021 № 18, яким скасовано пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.11.2020 р. № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00, яке стосується ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що рішення відповідача про скасування пункту 5 протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2021 № 18, яким скасовано пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.11.2020 р. № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00, яке стосується ОСОБА_2 , не стосується позивача ОСОБА_1 , оскільки відсутні належні та допустимі докази того, що саме ОСОБА_1 (а не інша особа, яка є спадкоємцем за законом (сестра) чи заповітом) успадкував усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що саме він є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , а відповідно доказів, що саме він має право на отримання не виплаченої у зв`язку зі смертю матері одноразової грошової допомоги (а не інший спадкоємець, закрема сестра), тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем у даній адміністративній справі оскільки індивідуальний акт, рішення відповідача, про скасування пункту 5 протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2021 № 18, яким скасовано пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.11.2020 р. № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00 стосовно позивача не приймався, права позивача ним не порушувалися.

Інші заявлені позовні вимоги позивача є похідними від вимоги скасувати пункт 5 протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2021 № 18, яким скасовано пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.11.2020 р. № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00, оскільки залежать від вказаної позовної вимоги.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення основної вимоги про скасування пункту 5 протоколу засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2021 № 18, яким скасовано пункт 34 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.11.2020 р. № 150 в частині призначення одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 у зв`язку з установленням 1 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби на підставі довідки МСЕК серія 12 ААБ № 354297 від 15.09.2020 р. у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2020), в сумі 252 240 грн 00, то відсутні підстави для задоволення похідних вимог.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідні положення відповідачем дотримані повністю. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 294, 295, КАС України, суд

ухвалив :
1. У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 11.11.2021.

Суддя Коморний О.І.