Справа № 428/3240/21
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2021-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/3240/21
Провадження № 2-а/428/81/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Посохов І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Мартовіцького Захара Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Мартовіцького Захара Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4025905 від 05.04.2021, винесеною інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Мартовіцьким З.В., визнано її ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно з постановою 05.04.2021 близько 21:30 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_1 , рухалась по пр. Центральному м. Сєвєродонецька у напрямку вул. Гагаріна у крайній лівій смузі руху при вільній правій на дорозі з двостороннім рухом, що має по дві смуги для руху в кожному напрямку, чим порушила вимоги п. 11.4 ПДР України.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не провів об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, не надав жодних доказів його вчинення, обставини наведені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на наступне.

По-перше, рухаючись по лівій частині проспекту Центральний м. Сєвєродонецька близько будинку 46 (ТРЦ «Джаз»), вона мала намір здійснити поворот ліворуч на вулицю Гагаріна, керуючись вимогами п. 10.1, 10.4. ПДР України. Крім цього, на даній ділянці дороги взагалі відсутня дорожня розмітка, що визначає кількість смуг. Також, на наданому для огляду відповідачем відеозаписі чітко зафіксовано, що одночасно при русі у крайній лівій частині, по правій частині також рухаються й інші транспортні засоби і вона не є вільною, перед перехрестям проспекту Хіміків та проспекту Центральний, в районі центрального ринку у правій частині наявні перешкоди руху у вигляді пошкодження дорожнього покриття. З огляду на це водій була змушена деякий час рухатись по крайній лівій частині дороги, у тому числі, здійснюючи об`їзд пошкодження дорожнього покриття на правій частині руху. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 21.07.2019 по справі № 213/1521/16-а, в якій зазначено, що рух по лівій смузі дороги не є порушенням ПДР, якщо у правій смузі існує перешкода для руху.

По-друге, на вимогу позивача надати докази, на які є посилання в постанові серії ЕАН № 4025905 від 05.04.2021, та які були враховані при її складанні, а саме безперервний відеозапис із відеореєстратора, відповідач надати відмовився.

По-третє, позивачем не було надано згоди лейтенанту поліції Мартовіцькому З.В. на здійснення відеофіксації, обробку та поширення інформації відносно неї (персональних даних) та її власних речей, за допомогою особистого мобільного телефону. У зв`язку з чим порушено порядок збору доказів.

На думку позивача, ця постанова не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, тому підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

У судове засідання інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенант поліції Мартовіцький З.В. не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису на 1 цифровому носії.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4025905 від 05.04.2021, складену інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Мартовіцьким З.В. незаконною, у зв`язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності та не ґрунтується на жодному доказі.

Так, у судовому засіданні встановлено, що інспектором роти № 3 батальйону № 1 УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції Мартовіцьким З.В. постановою серії ЕАН № 4025905 від 05.04.2021 позивача було визнано винною у порушенні п. 11.4 Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 05.04.2021 о 21-08 год. в м. Сєвєродонецьку по пр. Хіміків, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_1 , рухалась у крайній лівій смузі руху при вільній правій на дорозі з двостороннім рухом, що має по дві смуги для руху в кожному напрямку, чим порушив вимоги п. 11.4 ПДР.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В графі 7 постанови «до постанови додаються» зазначено відеозаписи з камер DSJХ300092_ВВ0092, DSJХ300083_ВВ0083, з відеореєстратора.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 11.2 Правил дорожнього руху, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до п. 11.4 Правил дорожнього руху, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до п. 11.7. Правил дорожнього руху, транспортні засоби, швидкість руху яких не повинна перевищувати 40 км/год або які з технічних причин не можуть розвивати таку швидкість, повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується обгін, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

При відтворенні цифрової інформації у судовому засіданні за допомогою комп`ютерної техніки встановлено, що диск містить файли. При відтворенні файлів видно, як транспортний засіб марки Volkswagen Passat, д.н. НОМЕР_1 , рухається по проспекту Хіміків м. Сєвєродонецька, починаючи від Автовокзалу в напрямку Центрального ринку. Весь цей проміжок ділянки дороги (4 перехрестя) зазначений автомобіль рухався в крайній лівій смузі руху при вільній правій на дорозі з двостороннім рухом, що має по дві смуги для руху в кожному напрямку. Крім цього, наданий відеозапис відповідача спростовує доводи позивача, що права смуга руху була зайнята іншим транспортним засобом. Так, дійсно з початку перегляду відео видно, що на ділянці дороги до перехрестя пр. Хіміків з вул. Донецька м. Сєвєродонецька в правій смузі руху їхав інший транспортний засіб, водій якого, як встановлено далі відеозаписом, є знайомим позивача. Транспортні засоби рухалися паралельно один одному на однаковій швидкості в нічну добу часу, при цьому інтенсивного руху інших автомобілів на дорозі по пр. Хіміків м. Сєвєродонецька не було. Тобто у позивача була реальна можливість перестроїтися з однієї смуги в іншу, а саме з крайньої лівої в крайню праву і їхати позаду іншого транспортного засобу, про що інспектор поліції ОСОБА_4 і наголошував позивачу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тому суд критично оцінює доводи позивача про неможливість перестроїтися з крайньої лівої смуги в праву. Твердження позивача про те, що вона рухалася в крайній лівій смузі, оскільки здійснювала поворот ліворуч, також спростовується відеозаписом, на якому чітко вбачається, що до маневру повороту ліворуч на пр. Центральний ОСОБА_1 проїхала що найменш два перехрестя у лівій смузі руху. Отже, наданим відеозаписом встановлено, що позивач дійсно порушила вимоги п. 11.4 ПДР України.

Наданий відповідачем відеозапис, зазначений у графі 7 постанови «До постанови додається…», а тому судом вважається належним доказом, у зв`язку з тим, що безпосередньо містить відеозапис на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону № 580, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Таким чином, суд приймає до уваги запис відеофіксації вчиненого позивачем адміністративного правопорушення та вважає його належним та допустимим з огляду на вимоги Кодексу адміністративного судочинства України.

Також з наданого відеозапису видно, що відповідачем роз`яснені позивачу права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Версія позивача про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, на думку суду, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а винність позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд вважає доведеною та підтвердженою матеріалами наявними у справі. Пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд оцінює критично, а позиція зайнята позивачем щодо невизнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, пов`язана з його захистом, однак розцінюється судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

Отже, з наведеного вище суд доходить висновку, що наданий відповідачем відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки містить дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, викладених в оскаржуваній постанові, та отриманий у передбачений законом спосіб, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у п. 7 містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

За таких обставин суд вважає, що інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Мартовіцьким З.В. постанову серії ЕАН № 4025905 від 05.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 винесено обґрунтовано і на законних підставах, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, то понесені витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Мартовіцького Захара Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: інспектор роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенант поліції Мартовіцький Захар Володимирович, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов