Справа № 520/16967/21
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 листопада 2021 року № 520/16967/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі по тексту відповідач, слідчий ізолятор), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність державної установи Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації, замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, у сумі 13 053 (тринадцять тисяч пятьдесят три) гривні 59 коп;

- зобов`язати державну установу Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції () виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ), неотриману грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, у сумі 13 053 (тринадцять тисяч пятьдесят три) гривні 59 коп.;

- стягнути з державної установи Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ), 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на обставини порушення його права на отримання від роботодавця компенсації за не отримане речове майно, яке передбачено пунктом 27 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 №578.

Ухвалою суду від 10.09.2021 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на момент звільнення заяв від позивача, щодо надання грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування не надходило.

Згідно з довідкою від 22.09.2021р. відповідачем подано інформацію про осіб (у тому числі ОСОБА_1 ), яким необхідно виплатити грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування та зазначено суму до виплати компенсації.

Заява та звернення від 26.07.2021р. від позивача надійшли за вх. № Т-38 від 26.07.2021р. Відповідь на звернення було надано за вх. №12/7/38/21/Т-38/Мл від 30.07.2021р. У відповіді зазначається сума грошової компенсації, яка належить до виплати у розмірі 13 053,59 грн. (тринадцять тисяч п`ятдесят три гривні п`ятдесят дев`ять копійок) та зазначається, що вказана грошова компенсація виплачується згідно Порядку № 578, при наявності в установі коштів в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі.

Вказує, що на момент спірних правовідносин в установі не має в наявності коштів в межах бюджетних асигнувань установлених на відповідні цілі, а саме для виплатити грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування ОСОБА_1 у розмірі 13 053,59 грн. (тринадцять тисяч п`ятдесят три гривні п`ятдесят дев`ять копійок).

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом начальника Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.10.2019 №166/ОС-19 «Про особовий склад» відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) звільнено старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_2 , молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму і охорони Державної установи " Харківський слідчий ізолятор " 11.10.2019 (а.с. 11).

Листом від 30.07.2021 № 12/7-2152/Мл позивача повідомлено, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. № 578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби» грошова компенсація йому буде виплачена за рішенням начальника установи, при наявності в установі коштів в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі.

Також повідомлено що, сума його грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна складає 13053,59 грн. (а.с.18-19).

Листом від 30.07.2021 № 1217/38/21/Т-38/Мл також повідомлено позивача, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. № 578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби» грошова компенсація йому буде виплачена за рішенням начальника установи, при наявності в установі коштів в межах бюджетних асигнувань, установлених на відповідні цілі. На теперішній час в установі відсутні кошти, призначені для виплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна (а.с.20).

Довідкою №50 Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.10.2019 підтверджено той факт, що позивачу належить грошова компенсація за належні до видачі предмети речового права в розмірі 13053,59 грн. (а.с. 22).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача в частині невиплати такої грошової компенсації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 23 Закону України від 23.06.2005 № 2713-IV "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" (надалі - Закон №2713-IV), держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

При цьому, умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати (частина 2 статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України").

Відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби мають право на носіння форменого одягу із знаками розрізнення, зразки якого розробляються відповідно до законодавства (частина п`ята статті 21 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України").

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затверджено наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5.

Механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами визначено Порядком забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 578 (надалі - Порядок № 578).

За змістом пункту 27 Порядку №578 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.

Згідно з пунктом 23 Порядку №578 грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією державної установи Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України, державної установи Центр пробації відповідно до їх закупівельної вартості.

Для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки (пункт 60 Порядку № 578).

Згідно з довідкою №50 Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.10.2019 підтверджено той факт, що позивачу належить грошова компенсація за належні до видачі предмети речового права в розмірі 13053,59 грн., однак така компенсація позивачу не виплачена.

При цьому, доказів на підтвердження факту вжиття активних заходів з метою виплати відповідачем до суду не надано.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.03.2011 у справі "Сук проти України" вказав, що держава може ввести, призупинити або припинити виплати працівникам з державного бюджету, внісши відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні виплати є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Отже, у разі якщо держава задекларувала певні правила розрахунку при звільненні військовослужбовця, то вона зобов`язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Щодо доводів представника відповідача про відсутність відповідного фінансування, суд враховує, що при розгляді справи "Сук проти України" Європейський суд з прав людини в пункті 24 рішення від 10.03.2011 зауважив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань.

Наведене свідчить, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

З огляду на зазначене, такі доводи представника відповідача не можуть вважатися достатніми та належними доказами не порушення відповідачем прав позивача.

Щодо доводів представника відповідача про неподання позивачем відповідного рапорту у день звільнення, суд зазначає наступне.

Обов`язок відповідача щодо виплати компенсації виникає з моменту реалізації права позивачем шляхом висловлювання побажання щодо їх реалізації. Таким чином, зазначені гарантії реалізуються за відповідним зверненням заявою (рапортом) службовця на підставі наказу або рішення керівника установи та довідки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7.

Разом з тим суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права на звернення до відповідача із рапортом (заявою) про виплату йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, оскільки, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження служби.

Такі висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 по справі №808/2442/16, який є обов`язковим для врахування судом у силу положень частини 5 ст. 242 КАСУ.

Враховуючи, що позивачем реалізовано право на виплату йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно шляхом подання, 22 липня 2021 року, відповідно заяви, тому у відповідача з моменту її подання виникає обов`язок щодо виплати відповідної компенсації.

Враховуючи те, що право на отримання грошової компенсації виникає з моменту звільнення з військової служби та зважаючи на те, що Державна установа "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції самостійно здійснила нарахування суми такої компенсації, проте не виплатила її, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для визнання протиправною бездіяльності державної установи Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу під час звільнення із служби, у сумі 13 053, 59 грн. (тринадцять тисяч п`ятдесят три гривні 59 копійок) та зобов`язання державної установи Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції () виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 ), неотриману грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, у сумі 13 053, 59 грн. (тринадцять тисяч п`ятдесят три гривні 59 копійок).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державної установи Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу під час звільнення із служби, у сумі 13 053, 59 грн. (тринадцять тисяч п`ятдесят три гривні 59 копійок).

Зобов`язати державну установу Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Полтавський Шлях, буд. 99, м. Харків, 61093, ) виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) неотриману грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, під час звільнення із служби, у сумі 13 053, 59 грн. (тринадцять тисяч п`ятдесят три гривні 59 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань державної установи Харківський слідчий ізолятор Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Полтавський Шлях, буд. 99, м. Харків, 61093, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10 листопада 2021 року.

Суддя Бадюков Ю.В.