Справа № 420/10212/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.

при секретарі: Закуріній К.М.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі:

Теплодарський міський голова: Дударенко С.В.

Виконавчий комітет Теплодарської

міської ради Одеського району

Одеської області: Шматова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Теплодарського міського голови Чуйко Олександра Миколайовича (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7), Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області (65490, Одеська обл., місто Теплодар(пн), ВУЛИЦЯ ПІОНЕРНА, будинок 7; ) про визнання протиправним та скасування розпорядження №69-К від 17.05.2021 р., поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, різниці між фактично отриманою та нарахованою заробітною платою за період з 13.05.2020р. по 10.08.2020р., вихідної допомоги, -

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 листопада 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Теплодарського міського голови Чуйко Олександра Миколайовича, в якій позивач просить:

визнати розпорядження Теплодарського міського голови №69-К від 17.05.2021 р. «Про звільнення головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради ОСОБА_1 » протиправним та скасувати його;

поновити позивача на посаді головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 17.05.2021 р.;

стягнути з Виконавчого комітету Теплодарської міської ради на користь позивача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з відрахуванням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів;

стягнути з Виконавчого комітету Теплодарської міської ради на користь позивача різницю між фактично отриманою заробітною платою та нарахованою відповідно до чинного законодавства за період часу з 13.05.2020 р. по 10.08.2020 р. включно з відрахуванням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів;

стягнути з роботодавця на користь позивача вихідну допомогу внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору - у розмірі, не меншому тримісячного середнього заробітку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.05.2020р. за результатами конкурсного відбору позивача прийнято на посаду головного спеціаліста (інспектора з благоустрою) відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради. На офіційному сайті Теплодарської міської ради оприлюднено проект рішення №38-ПРР від 12.01.2021р. «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів». Теплодарською міською радою прийнято рішення № 36-VIII від 02.02.2021р. «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів», у п. 6 якого зазначено про втрату чинності рішенням № 648-VII від 28.11.2019 р. «Про затвердження структури та загальної чисельності виконавчих органів Теплодарської міської ради» (зі змінами). Рішенням Теплодарської міської ради №44-VIII від 01.03.2021р. внесено зміни до рішення Теплодарської міської ради №36-VIII від 02.02.2021 р., яким фактично не вносено змін у загальну чисельність та структуру, а викладено у новій редакції. Розпорядженням Теплодарського міського голови №25-К від 04.03.2021р. затверджено штатний розпис виконавчого комітету Теплодарської міської ради на 2021 рік. 05.03.2021 р. позивачу вручено попередження про скорочення штату працівників, в якому повідомлялося, що посада, яку обіймає позивач, підлягає скороченню відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Розпорядженням Теплодарського міського голови №69-К від 17.05.2021 р. позивача протиправно звільнено з займаної посади у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці (реорганізації) виконавчого комітету Теплодарської міської ради відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Позивач вважає, що його протиправно звільнено з роботи, оскільки у письмовому попередженні про скорочення штату працівників від 05.03.2021р. його повідомлено саме про скорочення посади, яку він обіймав, а звільнено у зв`язку з реорганізацією установи, тобто зазначені різні підстави для звільнення. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 15.05.2019р. у справі № 479/432/16-а, позивач акцентував увагу на тому, що реорганізація підприємства та скорочення штату працівників не є тотожним.

На думку позивача, за період часу, починаючи з прийняття рішення Теплодарської міської ради №36-VIII від 02.02.2021 р. до дня звільнення його з посади в Теплодарській міській раді, були вакансії, яким за кваліфікаційними вимогами позивач відповідає, тому роботодавець зобов`язаний був запропонувати спочатку їх позивачу, а не проводити конкурси, проте цього не було здійснено, чим порушено вимоги КЗпП України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та умови Колективного договору.

Крім того, позивач вважає, що Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеського району у період з 13.05.2020р. по 10.08.2020р. нараховував та виплачував йому заробітну плату з урахуванням встановлення випробовувального терміну на три місяці, незважаючи на те, що з урахуванням приписів ч.3 ст. 26 КЗпП України випробування не встановлюється переможцям конкурсного відбору на заміщення посади.

Відтак, позивач вважає, що відповідачем порушено його право рівності доступу до служби в органах місцевого самоврядування; право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, на належні, безпечні умови праці, на заробітну плату, захист від незаконного звільнення (що є метою даного службового розслідування, виходячи і з протиправності його призначення та визначення членів комісії); право на здійснення влади через органи місцевого самоврядування як члена громади; право не бути примушеним робити те, що не передбачено законодавством, закріплені ст.ст.5, 19, 38, 43 Конституції України.

Від Теплодарського міського голови надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 39367/21 від 21.07.2021р.), від Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області надійшли відзиви на позовну заяву (вх. № ЕП/26945/21 від 05.10.2021р.), в яких в обґрунтування правової позиції зазначено, що відповідно до розпорядження Теплодарського міського голови № 25-К від 12.05.2020р. позивача прийнято на посаду головного спеціаліста (інспектора з благоустрою) відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 13.05.2020р., як такого, що пройшов конкурс. 05.03.2021 р. позивачу вручено попередження про скорочення штату працівників та повідомлено, що у виконавчому комітеті Теплодарської міської ради відсутні вакантні посади, які могли бути запропоновані для подальшого працевлаштування. Факт вручення підтверджується підписом позивача у повідомленні від 05.03.2021 р. Отже, відповідачем під час винесення розпорядження №69-К від 17.05.2021 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади дотримано всіх умов, передбачених законодавством, а тому розпорядження є правомірним. При цьому зазначено про безпідставність твердження позивача про невідповідність чинному законодавству рішення №44-VIII від 01.03.2021 р. «Про внесення змін до рішення Теплодарської міської ради №36-VIII від 02.02.2021 р., оскільки вказане рішення є чинним, в судовому порядку не оскаржувалось.

Ухвалою від 18.06.2021 р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті; зобов`язано відповідача надати до Одеського окружного адміністративного суду у строк до 09 липня 2021 року належним чином засвідчені копії розпорядження №69-К від 17.05.2021 р. та усіх документів, які послугували підставою для його прийняття; довідку про нараховану та виплачену заробітну плату позивача за період з 13.05.2020р. по 10.08.2020р.; довідку про середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивача за останні два місяці перед звільненням, інформацію щодо вакантності посади, яку обіймав позивач.

Ухвалою суду від 12.07.2021р. зобов`язано повторно відповідача надати до суду витребувані докази; призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 27.08.2021 р.

Ухвалою суду від 27.08.2021 р., яка занесена до протоколу засідання, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 08.09.2021 р.

Ухвалою суду від 08.09.2021 р., яка занесена до протоколу засідання, підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.09.2021р.

Ухвалою суду від 28.09.2021р., яка занесена до протоколу засідання, залучено до участі у справі другого відповідача Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області; судове засідання відкладено на 05.10.2021р.

Ухвалою суду від 05.10.2021р., яка занесена до протоколу засідання, судове засідання відкладено на 12.10.2021р.

Ухвалою суду від 12.10.2021р., яка занесена до протоколу засідання, судове засідання відкладено на 19.10.2021р.

Ухвалою суду від 19.10.2021р. відкладено судове засідання на 03.11.2021 р.; призначено розгляд 03.11.2021 р. об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції; зупинено провадження по справі до 03.11.2021 р.

Ухвалою суду від 03.11.2021 р., яка занесена до протоколу засідання, поновлено провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження Теплодарського міського голови № 25-К від 12.05.2020р. ОСОБА_1 прийнято на посаду головного спеціаліста -інспектора з благоустрою відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 13.05.2020р., як такого, що пройшов конкурс, з випробовувальним терміном три місяці.

На офіційному сайті Теплодарської міської ради оприлюднено проект рішення №38-ПРР від 12.01.2021р. «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів» (а.с. 9).

02.02.2021р.Теплодарською міською радою прийнято рішення № 36-VIII «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Теплодарської міської ради Одеської області та її виконавчих органів», у п. 6 якого зазначено про втрату чинності рішенням № 648-VII від 28.11.2019 р. «Про затвердження структури та загальної чисельності виконавчих органів Теплодарської міської ради» (зі змінами) (а.с. 36).

Рішенням Теплодарської міської ради №44-VIII від 01.03.2021р. «Про внесення змін до рішення Теплодарської міської ради №36-VIII від 02.02.2021 року «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату виконавчого комітету та інших виконавчих органів Теплодарської міської ради Одеської області» внесено зміни до рішення Теплодарської міської ради №36-VIII від 02.02.2021 р., п.1 зазначеного рішення викладено в новій редакції (а.с. 37). Відповідно до вказаного рішення викладено у новій редакції всю структуру та чисельність працівників ради.

Розпорядженням Теплодарського міського голови №25-К від 04.03.2021р. «Про затвердження штатного розпису виконавчого комітету Теплодарської міської ради на 2021 рік» затверджено штатний розпис виконавчого комітету Теплодарської міської ради на 2021 рік (а.с. 38).

05.03.2021 р. позивачу вручено попередження про скорочення штату працівників, в якому повідомлялося, що посада, яку обіймає позивач, підлягає скороченню відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. При цьому зазначено про відсутність у виконавчому комітеті вакантних посад, які могли б бути запропоновані позивачу для подальшого працевлаштування. Зазначено, що у разі наявності вакантної посади відповідної за кваліфікацією до закінчення двомісячного терміну попередження, її буде запропоновано відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 39).

Розпорядженням Теплодарського міського голови №69-К від 17.05.2021 р. «Про звільнення головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з 17.05.2021р. з посади головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці (реорганізації) виконавчого комітету Теплодарської міської ради відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 35).

У п. 2 вказаного розпорядження визначено Відділу бухгалтерського обліку та фінансів Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області здійснити повний матеріальний розрахунок у зв`язку зі звільненням та виплатити вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України; компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку тривалістю 16 календарних днів за відпрацьований період роботи з 13.05.2020р. по 12.05.2021р. (а.с. 35).

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Положеннями ч.2 ст.38 Конституції України передбачено, що громадянам гарантовано рівне право доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Частиною шостою зазначеної статті Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно п. 20 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Згідно ч. 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці передбачено, що переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Державна служба зайнятості інформує працівників про роботу в тій самій чи іншій місцевості за їх професіями, спеціальностями, кваліфікаціями, а у разі їх відсутності - здійснює підбір іншої роботи з урахуванням індивідуальних побажань і суспільних потреб. У разі потреби особу може бути направлено, за її згодою, на професійну перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до законодавства.

Під час звільнення працівника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації праці, в тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватися гарантій, передбачених статтею 49-2 КЗпП України. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, та за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади, які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у попередженні про скорочення штату працівників від 05.03.2021 р. повідомлялося про відсутність у виконавчому комітеті вакантних посад, які могли б бути запропоновані позивачу для подальшого працевлаштування.

Матеріалами справи не підтверджено факту наявності вакантних посад у період з моменту попередження про скорочення штату працівників до моменту звільнення, які б могли бути запропоновані позивачу. Твердження позивача про невиконання відповідачем обов`язку пропонувати посади в інших виконавчих органах місцевої ради, а не проводити конкурси, є не обґрунтованими та не узгоджуються з приписами ст. 49-2 КЗпП України, якою чітко визначено, що при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч. 3 ст. 36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Слід врахувати, що якщо реорганізація органу є підставою для припинення відносин державної служби незалежно від скорочення чисельності або штату державних службовців, мають бути інші об`єктивні підстави для звільнення державних службовців, і такими причинами не може бути лише одне бажання суб`єкта призначення.

Відповідачем не надано належних та переконливих пояснень щодо проведення реорганізації органу, де проходив службу позивач.

Разом з тим, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Теплодарської міської ради №44-VIII від 01.03.2021р. «Про внесення змін до рішення Теплодарської міської ради №36-VIII від 02.02.2021 року «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату виконавчого комітету та інших виконавчих органів Теплодарської міської ради Одеської області» внесено зміни до рішення Теплодарської міської ради №36-VIII від 02.02.2021 р., п.1 зазначеного рішення викладено в новій редакції (а.с. 37). Відповідно до вказаного рішення викладено у новій редакції всю структуру та чисельність працівників ради. Розпорядженням Теплодарського міського голови №25-К від 04.03.2021р. «Про затвердження штатного розпису виконавчого комітету Теплодарської міської ради на 2021 рік» затверджено штатний розпис виконавчого комітету Теплодарської міської ради на 2021 рік.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 05.03.2021 р. позивачу вручено попередження про скорочення штату працівників, в якому повідомлялося, що посада, яку обіймає позивач, підлягає скороченню відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Однак, розпорядженням Теплодарського міського голови №69-К від 17.05.2021 р. позивача звільнено з 17.05.2021р. із посади у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці (реорганізації) виконавчого комітету Теплодарської міської ради відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Аналізуючи вищевикладені обставини справи та вказані норми законодавства суд зазначає про те, що реорганізація підприємства і скорочення штату працівників не є тотожними, таким чином, згідно прийнятих рішень Теплодарською міською радою відбулось скорочення посади, а не реорганізація підприємства, однак звільнення позивача протиправно відбулося в зв`язку з реорганізацією установи.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 15.05.2019р. у справі № 479/432/16-а.

При цьому, судом не надається оцінка доводам позивача про невідповідність чинному законодавству рішення №44-VIII від 01.03.2021 р. «Про внесення змін до рішення Теплодарської міської ради №36-VIII від 02.02.2021 р., оскільки вказане рішення не є предметом судового розгляду у цій справі.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що звільнення позивача в зв`язку з реорганізацією установи відбулося без законної підстави, а формулювання причини звільнення в зв`язку з реорганізацією в оскаржуваному розпорядженні з посиланням на п.1 ст.40 КЗпП України є неправомірним, оскільки: вказаний пункт містить декілька підстав, які можуть виключати одна одну, проте відповідачем не вірно вказано підставу звільнення ОСОБА_1 ; реорганізації органу не відбулося.

Таким чином, розпорядження Теплодарського міського голови №69-К від 17.05.2021 р. «Про звільнення головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

З урахуванням вимог ч.1 ст.235 КЗпП України позивач підлягає поновленню на посаді, рівнозначній посаді головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 17.05.2021р.

З урахуванням приписів ч. 1 ст.27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. (далі - Порядок № 100).

Відповідно до п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.

Для працівників з відрядною оплатою праці в разі відсутності оперативних даних для розрахунку заробітку за останній місяць розрахункового періоду він може замінюватися іншим місяцем, що безпосередньо передує розрахунковому періоду.

За приписами абз.3 п. 3 Порядку № 100 суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Згідно довідки Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, заробітна плата позивача за березень становить 4781,70 грн., за квітень 8343,62 грн. (всього 13125,32). У березні та квітні 2021 р. було по 22 робочих дні, тому середньоденний заробіток позивача складає 149,15 грн. (4781,70 +8343,62)/2=13125,32/ (22+22).

Суд встановив, що період вимушеного прогулу становить 119 днів (з 17.05.2021 р. по 03.11.2021 р.). Відтак, середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу становитиме 17748,85 грн. (149,15 грн. (середньоденна заробітна плата) х 119 (число робочих днів).

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 17.05.2021р. та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Крім того, судом встановлено та визнається учасниками справи, що відповідно до розпорядження Теплодарського міського голови № 25-К від 12.05.2020р. ОСОБА_1 прийнято на посаду головного спеціаліста (інспектора з благоустрою) відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 13.05.2020р., як такого, що пройшов конкурс, з випробовувальним терміном три місяці.

Згідно ч.3 ст. 26 КЗпП України випробування не встановлюється при прийнятті на роботу, зокрема: переможців конкурсного відбору на заміщення вакантної посади.

Всупереч наведеним приписам Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеського району у період з 13.05.2020р. по 10.08.2020р. нараховував та виплачував позивачу заробітну плату з урахуванням встановлення випробовувального терміну на три місяці, незважаючи на те, що з урахуванням приписів ч.3 ст. 26 КЗпП України випробування не встановлюється переможцям конкурсного відбору на заміщення посади. Відповідач не заперечував зазначених обставин.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

При таких обставинах по цій справі суд не може перебирати повноваження відповідного органу щодо нарахування та виплати заробітної плати.

Разом з тим, п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення, вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 1 ст. 5 та п.4 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача у вказаній частині буде зобов`язання Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату за період з 13.05.2020р. по 10.08.2020р., з обов`язковим відрахуванням податків та зборів, з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з роботодавця на користь позивача вихідної допомоги внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору - у розмірі, не меншому тримісячного середнього заробітку, суд зазначає, що позовна заява не містить жодного обґрунтування щодо вказаної позовної вимоги. Позивачем не надано до суду доказів порушення його права у вказаній частині.

Разом з тим, як вбачається зі змісту п. 2 Розпорядженням Теплодарського міського голови №69-К від 17.05.2021 р., Відділу бухгалтерського обліку та фінансів Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області було визначено здійснити повний матеріальний розрахунок у зв`язку зі звільненням, в тому числі виплатити вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України.

Таким чином суд дійшов висновок про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог в частині стягнення з роботодавця на користь позивача вихідної допомоги внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору - у розмірі, не меншому тримісячного середнього заробітку, в зв`язку з чим суд відмовляє у їх задоволенні.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору з урахуванням приписів п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Теплодарського міського голови Чуйко Олександра Миколайовича (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7), Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області (65490, Одеська обл., місто Теплодар(пн), ВУЛИЦЯ ПІОНЕРНА, будинок 7; ) про визнання протиправним та скасування розпорядження №69-К від 17.05.2021 р., поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, різниці між фактично отриманою та нарахованою заробітною платою за період з 13.05.2020р. по 10.08.2020р., вихідної допомоги, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Теплодарського міського голови №69-К від 17.05.2021 р. «Про звільнення головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 17.05.2021р.

Стягнути з Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області (65490, Одеська обл., місто Теплодар(пн), ВУЛИЦЯ ПІОНЕРНА, будинок 7; ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.05.2021 р. по 03.11.2021 р. у розмірі 17748,85 грн. (сімнадцять тисяч сімсот сорок вісім гривень 85 коп.) з обов`язковим відрахуванням податків та зборів.

Зобов`язати Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману заробітну плату за період з 13.05.2020р. по 10.08.2020р., з обов`язковим відрахуванням податків та зборів, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Теплодарської міської ради з 17.05.2021р. та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.11.2021 р.

Суддя: Самойлюк Г.П.