Справа № 280/6332/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 листопада 2021 року Справа № 280/6332/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех» (69123, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, б.3, кім. 219, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, просп. перемоги, буд.14, ), Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (69096, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 22А, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех» (далі - позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач ), до Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 284198 від 06.07.2021, якою з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех» стягнуто (накладено) адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем при проведенні перевірки було встановлено порушення, а саме надання послуг з перевезення вантажу без оформлення тахокарти водія ОСОБА_1 за 16.06.2021 та за попередні 28 діб. Позивач не погоджується з правомірністю притягнення його до відповідальності, оскільки законодавство передбачає обовязковість встановлювати і використовувати контрольний пристрій тахограф у тих транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення вантажів. В свою чергу вимоги про встановлення і використання тахографу для внутрішніх перевезень не передбачено. Так як позивач на момент зупинки транспортного засобу надавав послуги з внутрішніх перевезень вантажу за маршрутом Запорізький район, с. Зеленопілля, вул. Східна, 6 пункт розвантаження Запорізька область, Камянко-Дніпровський район, село Дніпровка, пров. Партизанський, 41, то підстави для накладення адміністративно-господарського штрафу відсутні. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 28.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 26.08.2021.

Ухвалою суду від 26.08.2021 строк підготовчого провадження було продовжено та відкладено підготовче засідання на 13.10.2021.

Ухвалою суду від 13.10.2021 підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті на 10.11.2021.

Представник позивача надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Від відповідачів відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Згідно з частиною 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених у статті 205 КАС України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех» зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 23.05.2005 року, код за , зареєстроване в реєстрі платників ПДВ 03.04.2008.

Основні види діяльності ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех»: вантажний автомобільний транспорт (основний вид діяльності); технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; оптова торгівля хімічними продуктами; неспеціалізована оптова торгівля; пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; складське господарство.

08.11.2016 року за №809 TOB «Торговий дім «Енергохімтех» отримало ліцензію Державної служби України з безпеки на транспорті дозволений вид робіт: внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних підході вантажними автомобілями.

29.07.2020 року за №287 ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех» отримало ліцензію Державної служби України з безпеки на транспорті дозволений вид робіт: внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; міжнародні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями.

16.06.2021 посадовими особами Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, на перехресті а/д М-18 та а/д Р-37 біля м. Василівка Запорізької області зупинено спеціалізований транспортний засіб вантажний сідловий тягач MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 для здійснення перевірки па предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки складено Акт № 285218 від 16.06.2021 (далі - Акт) в якому зазначено про виявлення порушення - надання послуг з перевезення вантажу без оформлення тахокарти водія ОСОБА_1 за 16.06.2021 та за попередні 28 діб.

Акт № 2285218 від 16.06.2021 був направлений до TOB «Торговий дім «Енергохімтех» з запрошенням на розгляд справи про порушення транспортного законодавства, в якому зазначено дата розгляду 06.07.2021 року у 10 год 00 хв. за адресою: м.Запоріжжя, бул. Вінтера 22 А. Зазначений акт був отриманий 06.07.2021 року, що підтверджується роздруківка перевірки статусу відправлення з сайту Укрпошти.

06.07.2021 на підставі Акту, заступником начальника Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки винесено постанову, в якій зазначено про порушення позивачем ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт та стягнуто штраф відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 вказаного закону у розмірі 1700,00 грн.

Не погоджуючись із винесеною постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з приписами частини 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

За пунктом 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

У статті 1 Закону України Про автомобільний транспорт визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з статтею 6 указаного Закону державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Порядок про здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567) визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень.

Пунктом 4 Порядку №1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (пункти 12, 17 цього Порядку).

Відповідно до пунктів 14, 15 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки суб`єкта господарювання перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Положеннями статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

До таких згідно із пунктом 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року №385, відносяться протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості, передбаченому ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Такі документи повинні мати при собі водії транспортних засобів, що здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 3,5 тонн.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно пунктів 3.5. та 3.6. Інструкції №385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); а також забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами.

На підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року N 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України та Законів України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух розроблено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 N 340.

Це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (п.1.1).

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (п.1.2).

Це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються:

фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв;

під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій; для потреб Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, а також Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Міністерства охорони здоров`я України;

сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств (п.1.4).

Згідно з пунктом 1.5 Положення № 340 тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на транспортний засіб (далі - ТЗ) для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Відповідно до пункту 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Приписами пункту 6.2 Положення № 340 встановлено, що облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Згідно з п. 6.3 Положення водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Отже, суд вважає, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, а водій, який керує таким ТЗ, у разі відсутності тахографа повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія, наявність якої є обов`язковою.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб КАМАЗ, д/н НОМЕР_2 , відповідно має масу без вантажу 8 тонн, тому загальна маса очевидно складатиме вагу понад 3,5 тон та пункт 6.1 Положення містить імперативну норму про те, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Пункт 1.4 Положення №340 має вичерпний перелік випадків виключення з цього правила, але в розглядуваному спорі вони відсутні.

Посилання позивача на те, що перевірка тахографу здійснюється виключно на транспортних засобах, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення є необґрунтованими, оскільки під час рейдової перевірки перевіряється, зокрема, додержання режиму праці та відпочинку. Це в свою чергу встановлюється внаслідок перевірки картки водія до цифрового тахографу. Відтак, перевірка наявності встановлених тахографів (пп. 4 п. 5 Положення №340) та перевірка наявності картки водія не є рівноцінним за значенням, адже в першому випадку перевіряється безпосередня наявність технічного пристрою в автомобілі, а в другому - дотримання режиму роботи водія.

Доводи позивача щодо того, що водієм ОСОБА_1 були надані пояснення, відповідно до яких представником Укртрансбезпеки було лише сфотографовано документи, не складено акт та не надано можливості надати свої заперечення, суд вважає такими, що спростовуються доказами по справі.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував.

У зв`язку з цим, за результатом розгляду даної справи суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача щодо позивача ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та прийнята з урахуванням усіх фактичних обставин, без порушень прав позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності прийняття оскаржуваної постанови, з урахуванням чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно зі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех» (69123, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Хортицьке шосе, б.3, кім. 219, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, просп. перемоги, буд.14, ), Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (69096, м. Запоріжжя, бул. Вінтера, 22А, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 11.11.2021.

Суддя А.В. Сіпака