Справа № 523/18906/21
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/122/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов та закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов від 05.10.2021 р. серії БАБ №120769 та серії ЕАО №4864027, складених поліцейськими Горошко А.А. та Гузовським Д.В., а також просив закрити провадження у справах.

Позов обґрунтований тим, що вказані постанови винесені безпідставно, співробітники зупинили автомобіль з метою перевірки наявності страхового полісу за відсутності порушень Правил дорожнього руху (далі ПДР). Вимоги про пред`явлення документів є неправомірними. Після відмови надати документи було повідомлено про вчинення нібито іншого правопорушення, що він перед перестроюванням з лівої смуги в праву не подав сигнал світловим показчиком повороту, однак докази на підтвердження не надано. Розгляд справи здійснено під час здійснення позивачем телефонного зв`язку на 102 для повідомлення про неправомірні дії поліцейських . В оскаржуваних постановах не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Крім того, позивачем зазначено, що він не змінював напрямок руху а перестроювався, тому його притягнення до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП підпадає під дію вказаної норми. Крім того, позивач вказував на те, що порушення п.9.2.б) ПДР не є правопорушенням передбаченим ч.2 ст.122 КУпАП, в правилах відсутній термін перестроювання. Не пояснили належним чином свої дії та підстави складення постанов на його прохання, взагалі відмовилися з ним говорити, не надано можливості для надання доказів, здійснення записів в постановах, проставлення підписів, записи в постановах не відповідають дійсності, оскільки він не відмовлявся від їх підписання. Крім того, постанови винесено з істотним порушенням прав та гарантій , постанову винесено на дорозі , за таких обставин він не мав часу та фізичної можливості скористатися своїми правами.

08.11.2021 р. до суду надійшов відзив на позов за яким відповідач категорично не погоджуються з вимогами позивача, вважає їх необгрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, вказуючи на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксовано відеореестратором, встановленим в службовому транспортному засобі. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП за не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, а також непред`явлення на вимогу працівника поліції посвідчення водія. Особу водія було встановлено з Інформаційного порталу Національної поліції. Працівниками поліції, під час розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено суть правопорушення, ознайомлено з матеріалами справи, також було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Позивач скористався своїм правом на власний розсуд та не надав працівникам поліції письмове пояснення по суті вчинених ним адміністративних правопорушень. Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП працівники поліції винесли постанови по справам про накладення адміністративних стягнень у вигляді штрафів. Негайно, після закінчення розгляду справи працівники поліції відповідно до ст. 285 КУпАП оголосили винесені постанови, а копію їх запропонували отримати гр. ОСОБА_1 , однак останній відмовився їх отримувати. Йому неодноразово повідомляли підстави зупинки, повідомляли про початок розгляду справ, ознайомлювали з відеозаписами адміністративного правопорушення, однак позивач відмовлявся ознайомлюватися. Закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.Протокол про адміністративне правопорушення не складається. Позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку. Відповідачем було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, при розгляді справи. Разом з тим, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення.

09.11.2021 р. позивачем подано відповідь на відзив за змістом якої кірм обставин які вже зазначені в позові , також вказав, що його зупинка не відповідає вимогам закону, оскільки поліцейські не мають права без законної підстави вимагати страховий поліс. Час складання постанов співпадає з його спілкуванням по номеру 102, тому він не міг в той час спілкуватися з поліцейськими.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити. Пд час зупинки йому повідомили, що причиною є підозра на вчинення правопорушення. Дії поліцейських не відповідають вимогам закону, правопорушення не вчиняв, підмінено події, вимога про надання документу є незаконною тому він її і не виконував. Він телефонував на номер 102 щоб повідомити дії поліцейських і подати скаргу. Після цього під`їжджав інший екіпаж, однак були недовго і зазначили , що вимоги поліцейських законні.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до вимог ст..268 КАС України.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, переглянувши відео, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2021 р. поліцейським Горошко А.А. відносно ОСОБА_1 складено постанову серії БАБ № 120769 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 cm. 122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

За змістом постанови серії БАБ №120769 від 05.10.2021 р. ОСОБА_1 05.10.2021 р. о 15.18 год. в м.Одесі пр.Добровольського 89, керуючи транспортним засобом «ToyotaPrado» днз НОМЕР_1 перед перестроюванням з лівої смуги в праву смугу не подав сигнал світловим показчиком повороту, чим порушив п.9.2.б ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Також, 05.10.2021 р. інспектором Гузовським Д.В. відносно ОСОБА_1 складено постанову серії ЕАО № 4864027 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

За змістом постанови серії ЕАО №4864027 05.10.2021 р. о 15.31 год. в м.Одесі по пр.Добровольського,90 водій керував транспортним засобом Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_1 , та відмовився предявляти поствідчення водія, чим порушив п.2.4.а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з п.1.10 ПДР маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Відповідно до вимог п. 9.2.б) ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Кодексом України про адміністративне правопорушення визначена відповідальність за порушення ПДР, а саме ст.122 Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

За нормами ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як слідує з відеозапису, наданого відповідачем, позивач здійснював перестроювання з лівої смуги в праву і при цьому не подав сигнал світловим показчиком повороту вправо, чим порушив п.9.2.б) ПДР.

Відповідальність за вказане правопорушення передбачена нормами ч.2 ст.122 КУпАП.

Твердження позивача про те, що він не змінював напрямок руху, а здійснив маневр перестроювання в праву смугу, тому його дії не підпадають під дії ст.122 КУпАП, суд розглядає критично, оскільки вказана норма передбачає відповідальність в тому числі і за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами, а також враховує, що для перестроювання в праву смугу позивач змінив напрямок руху.

Отже, складення постанови БАБ №120769 від 05.10.2021 р. є цілком обгрунтованим рішенням поліцейського під час фіксації правопорушення.

За нормами п.2.4.а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п.2.1. а,г) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцятип`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зіст. 19 КонституціїУкраїни органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративномусудочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести тіобставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Визначення доказів в справі про адміністративнеправопорушення та їх перелік регламентований ст.251 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 560/751/17, яка відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуваннінорми права до спірнихправовідносин.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Згідно ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний:

мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством;

виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний:

а) зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху;

б) тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу;

на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч.1,2 ст. 258 КУпАП посадовими особами національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розглядісправи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 252 КУпАП та Інструкцією передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховний Суд наголосив у своїй постанові від 25 вересня 2019 року, справа №127/19283/17, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

З наданого відеозапису з місця події вбачається, що після зупинки автомобіля поліцейським було запропоновано надати посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та страховий поліс з посиланням на те, що в нього є підстави вважати , що водієм вчинено адміністративне правопорушення. Позивач повідомив, що підстав для зупинки не має тому документи надавати не буде і став телефонувати, від спілкування відмовився, підняв скло. На неодноразове роз`яснення прав та необхідність складення постанови і проведення розгляду справи з можливістю демонстрації зафіксованого правопорушення не реагував, відмовляючись спілкуватися. Також після складення постанови на пропозицію поліцейського ознайомитися з постановами і отримати їх позивач відмовився, при цьому жодних клопотань щодо надання можливості отримати правову допомогу не заявляв.

Враховуючи вказані норми та надані докази, суд дійшов висновку, що поліцейським правомірно складено протокол за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки водій відмовився від надання посвідчення водія, що знайшло своє підтвердження належними доказами.

Крім того, необхідно окремо звернути увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 року по справі № 735/1246/15-а висловив правову позицію, що посилання на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

Отже, виходячи із вказаного підстав для задоволення позову, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а вимоги не грунтуються на нормах закону.

Керуючись ст.ст. 2,5,9,77,90,255,268,286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов та закриття провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя:

Повне рішення складено 10.11.2021 р.