Справа № 560/7729/20
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7729/20
РІШЕННЯ

іменем України

10 листопада 2021 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області , сільського голови Бондаренка Сергія Івановича про визнання незаконною та скасування відповіді та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- скасувати відповідь №02-36/4223 від 30.09.2020 сільського голови С.І.Бондаренко, як таку, що є незаконною, що порушує його права власності;

- зобов`язати Засульську сільську раду Лубенського району Полтавської області виконавчий комітет виділити частки землі (паї) йому ОСОБА_1 і його мамі ОСОБА_2 на нього як спадкоємцю, на території с. Нижній Булатець, де мешкала його мама і він.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до Засульської сільської ради із заявою про виділення йому земельної частки (паю) на правах колишнього члена КСП «Перше травня», та як спадкоємцю його матері ОСОБА_2 , яка також працювала у КСП «Перше травня». Однак, листом від 30.09.2020 №02-36/4223 відповідач відмовив у задоволенні його заяви, мотивуючи відмову тим, що позивачем не надано довідку, яка підтверджувала б його членство у КСП «Перше травня». Стосовно виділення земельної частки (паю) матері позивача ОСОБА_2 , повідомив, що оскільки вона померла у 1995 році, її не було включено до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), адже такі списки формувались у 1996 році. Вважає таку відмову протиправною, оскільки позивач та його матір були членами колгоспу «Перше травня», що підтверджується записами у їхніх трудових книжках.

Ухвалою від 23.06.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 26.08.2021 замінено відповідача по справі з Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області на його правонаступника - Лубенську міську раду Лубенського району Полтавської області (37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 33, ).

Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що відповідно до інформації відділу №1 управління в Лубенському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області позивачу та його матері ОСОБА_2 не видавались сертифікати на земельну частку (пай), а також Державні акти на право власності на земельні ділянки, розташовані на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не включені до списку громадян-членів КСП, який є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ-2 від 09.02.1996, виданого КСП «Перше травня» відповідно до рішення Вищебулатецької сільської ради від 26.12.1995.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що позбавлення права на землю через невнесення особи до відповідного списку є безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 07.02.1961, матір`ю позивача є ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.04.1995, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 06.02.1978, позивач з 25.06.1978 по 30.10.1979 працював у колгоспі «Перше травня».

Позивач звернувся до голови об`єднаної громади старости села Вищий Булатець Лубенського району Полтавської області із заявою від 14.09.2020, у якій просив внести на розгляд сесії громади питання про виділення йому як сину ОСОБА_2 (спадкоємцем якої він являється) паю землі. Також вказав про можливість надання, у разі необхідності, необхідних документів.

Листом виконавчого комітету Засульської сільської ради від 30.09.2020 №02-36/4223 за підписом сільського голови С.Бондаренка позивача повідомлено, що розпаювання земельних ділянок у колишньому КСП «Перше травня» розпочалось у 1996 році. Матір позивача ОСОБА_2 померла у 1995 році, тому до списків пайовиків КСП «Перше травня» її не включено. Зазначено також, що позивач матиме підстави для реалізації свого права на земельну частку (пай) у випадку підтвердження ним членства у колишньому СП «Перше травня» на момент формування списків.

У листі відділу №1 управління у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 13.09.2021 №130/40-21 зазначено наступне: згідно даних Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Перше травня» Лубенського району Полтавської області ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 сертифікати на право на земельну частку (пай) не видавались; згідно з реєстром других примірників державних актів на право на право приватної власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі станом на 31.12.2012 ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 Державні акти на право власності на земельні ділянки, розташовані на території Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не видавались. Крім того, ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2 не включені і до Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є Додатком №1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ-2 від 09.02.1996, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Перше травня» Вищебулатецькою сільською радою відповідно до рішення від 26 грудня 1996 року №6.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначає Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV (далі Закон України № 899-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України № 899-IV право на земельну частку (пай) мають, зокрема:

- колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

- громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;

- громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно з абзацом першим пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

З аналізу зазначених норм права можна зробити висновок про те, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У статті 2 Закону України №899-IV встановлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, зокрема:

- свідоцтво про право на спадщину;

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно зі статтею 3 Закону України № 899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.5 Закону № 899-IV сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

- розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;

- приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Верховний Суд у постанові від 13 липня 2021 року по справі № 274/3394/20 зазначив, що особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.

Тобто, за умов відсутності трьох складових одночасно, а саме перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю та включення особи до списку, доданого до цього акту, особа не має права на земельну частку (пай).

У постанові від 23 вересня 2021 року по справі №563/1407/19 Верховний Суд вказав, що у випадку, якщо особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай) і не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, не зверталася до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення до списку чи до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП, вважається, що за життя така особа не реалізувала свого права на земельну частку.

У справі №563/1407/19 Верховний Суд також відмітив, що, встановивши, що за життя спадкодавець не набув права на земельну частку (пай), яке просила визнати за собою позивач у порядку спадкування, суди зробили обґрунтований та законний висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Суд враховує, що ні позивач, ні його матір не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

На час затвердження списків осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю), позивач у КСП не працював, а його мати - померла. Як наслідок, позивач та його матір не отримували сертифікат про право на земельну частку (пай).

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2020 року у справі № 235/5845/17 вказав на необхідність доведення належними доказами факту прийняття спадщини.

Однак позивачем до заяви не було додано й жодних доказів, що він є спадкоємцем ОСОБА_2 .

Отже, позивачем до звернення не надано жодного з документів, визначених Законом №899-IV, що посвідчують право на земельну частку (пай).

Таким чином, оскільки позивачем при зверненні до відповідача не було подано документів, які зазначені у статті 2 Закону України № 899-IV, та які посвідчували б право позивача на земельну частку (пай), суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10 листопада 2021 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідачі:Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області (вул. Ярослава Мудрого, 33,Лубни,Лубенський район, Полтавська область,37500 , код ЄДРПОУ - 21053182) Сільський голова Бондаренко Сергій Іванович (вул.Молодіжна, 78, с.Засулля, Лубенський район, Полтавська область, 37552 , код ЄДРПОУ - 21053182)

Головуючий суддя Д.А. Божук