Справа № 400/5774/21
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 р. Справа № 400/5774/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів:1. Державної служби України з безпеки на транспорті, пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, 2. Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,
про:визнання протиправною та скасування постанови від 27.05.21 р. № 281588,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач 1) та Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач 2) про визнання протиправною та скасування постанови в.о. заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 27.05.2021 року № 281588 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000,00 грн. (далі також оскаржувана постанова).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

У червні 2021 року позивачем від відповідача 2 отримано оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000,00 грн. Підставою застосування вказаного штрафу є порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу автомобілем MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18.06.2021 року вказану постанову позивачем оскаржено відповідачу 1, проте станом на 15.07.2021 року скарга по суті не розглянута, письмової відповіді не надано.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена без наявності факту правопорушення, при відсутності затвердженої методики зважування динамічних вантажів, із порушенням процедури габаритно-вагового контролю.

Позивач стверджує, що під час рейдової перевірки 14.04.2021 року не складались та зацікавленій особі чи її представнику в день зважування не надавались довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю т/з MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , акт проведення перевірки та акт про перевищення т/з нормативних вагових параметрів, а також розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних засобів автомобільними дорогами загального користування. Також не надано дані електронно-обчислювальної техніки з відповідним програмним забезпеченням для збору, аналізу, накопичення, зберігання та передачі інформації про результати зважування.

Так, на думку позивача, Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки не були пред`явлені сертифікат відповідності на території України та дійсне свідоцтво про проходження повірки вагового комплексу, а також свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг.

Позивач вважає, що розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт здійснено без належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, без його присутності.

Також, позивач стверджує, що в порушення вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 року № 879, а саме: довідка результатів здійснення контролю не містить часу і місця його проведення, і була направлена позивачу в червні 2021 року, відомості про відстань перевезення вантажу зазначені у розрахунку документально не підтверджені. Незважаючи на встановлений факт перевищення вагових параметрів т/з не затримувався, як того вимагають положення п. 21, 22 Порядку № 879.

Позивачем вказано, що особою, яка проводила зважування т/з не пред`явлено водію документів про проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки та надано інформації про використані автомобільні ваги.

Таким чином, позивач вважає, що складання оскаржуваної постанови без дотримання встановленого законом механізму визначення відстані перевезення вантажу у такий спосіб та на підставі документів, що складено з порушенням вимог законодавства, не відповідає принципу верховенства права.

22.07.2021 року разом з позовом позивачем подано до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом: зупинення дії постанови в.о. заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Володькова Д. від 27.05.2021 року № 281588 про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000,00 грн. до набрання законної сили рішенням у справі; зупинення стягнення на підставі постанови в.о. заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Володькова Д. від 27.05.2021 року № 281588 про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 34000,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Ухвалою від 23.07.2021 року заяву позивачу про забезпечення позову задовільнено частково: зупинено стягнення на підставі постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № від 27.05.2021 року № 281588 в рамках виконавчого провадження № 65981765 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 400/5774/21.

Ухвалою від 27.07.2021 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

27.09.2021 року до суду надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому відповідач 1 заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та який обґрунтовано наступним.

14.04.2021 року під час проведення рейдової перевірки було виявлено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких міститься в ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення вагових норм загальної маси на 19,88% та перевищення вагових норм на строєну вісь з одиночними шинами на 44,38%, чим порушено ч.1 абз.16 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 275353 від 14.04.2021 року, що в подальшому став підставою для винесення постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу від 27.05.2021 року № 281588.

Перевірка та зважування транспортного засобу проводилась із додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт належним чином оформленими документами, розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів винесено у відповідності із Законами України у сфері автомобільного транспорту, Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, та постанови КМУ від 27.06.2007 року № 879.

Відповідач 1 зазначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Також відповідач 1 вважає, що відсутність затвердженої методики, на підставі якої повинен проводитися габаритно-ваговий контроль, не може бути підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових параметрів. Крім того, законодавством не визначено різниці між зважуванням транспортних засобів у разі перевезення подільних, неподільних, або наливних вантажів.

Відповідачем 1 зазначається, що зважування т/з проводилось працівниками Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Одеська область) належною вимірювальною технікою, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 40 М 059049 20 від 20.05.2020 року, виданим ДП Київської обласної науково-виробничого центру стандартизації ДП «Київоблстандартметрологія», що чинне до 20.05.2021 року.

Як вказується відповідачем 1, переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Таким чином, посадові особи Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, при розгляді справи, за наявними матеріалами, виявили підстави для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

14.04.2021 року посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Одеська область), на а/д Р-05 «Вознесенськ Новий Буг» 51 км + 640 м, на підставі направлення на перевірку від 09.04.2021 №026476, було проведено ваговий контроль транспортного засобу MAN, д/н НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що за результатами вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно вагового контролю від 14.04.2021 року № 036574, якою встановлено:

- повну масу транспортного засобу 47,950 тон.;

- навантаження на осі: 6,60/9,60/11,00/9,85/10,90 тон.

Також судом досліджено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 026130 від 14.04.2021 року. Згідно із зазначеним актом встановлена нормативно допустима маса: 40,00 тони та фактична 47,950 тон. Осьові навантаження: нормативно допустиме 11,00/11,00/22,00 тон, фактичне 6,60/9,60/31,75 тон. У вказаному акті зазначено про відмову водія від підпису акту.

За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №275353 від 14.04.2021 року. При цьому у вказаному акті зазначено про відмови водія від пояснень про причини порушень та підпису акту.

Із аналізу вказаного акту вбачається, що відповідачем виявлено порушення, а саме: перевезення вантажу згідно ттн накладної № 027 від 14.04.2021 року щебінь, з перевищенням встановлених п 22.5. Правил дорожнього руху норм на 44,32%, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ч. 1 абз. 16 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

У матеріалах справи також наявний розрахунок плати за проїзд великовагових та /або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 026130 від 14.04.2021 року, на суму 109,95 євро, який виставлено позивачу. При цьому суд звертає увагу, що у вказаному розрахунку зазначено маршрут с.Вікторівка, Березовський район с. Донська Балка, Березовський район.

Судом прийнято до уваги накладну № 027 від 14.04.2021 року, відповідно до якої перевізником зазначено ФОП ОСОБА_2 , найменування щебінь насипом 24,400; місце загрузки - с.Вікторівка, Березовський район, Одеська область, місце вигрузки с. Донська Балка, Березовський район, Одеська область.

Також судом досліджено запрошення відповідача 1 від 13.05.2021 року № 35232/20.3/24-21 адресоване позивачу про розгляд справи за актом 275353, з проханням прибути 27.05.2021 року для участі у розгляді справи, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 673.

За результатами розгляду справи відповідачем 1 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 281588 від 27.05.2021 року, якою стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 34000,00 грн. за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (МАН держ. Номер НОМЕР_1 ) акт № 275353. Постанова отримана позивачем 03.06.2021 року разом із листом відповідача від 01.06.2021 року № 40996/20.3/24-21 27.07.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 430 .

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідача, позивач оскаржив її у судовому порядку.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до абз. 4. п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 422 «Про оптимізацію систем центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (зі змінами) затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Положення).

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до абз. 1 п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи. У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 року № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті»; утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком, зокрема.

Стаття 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає, що Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України; державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі); рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів.

Враховуючи зазначене висновується, що Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки наділений повноваженнями стосовно здійснення рейдових перевірок дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, забезпечення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, нарахування відповідної плати за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Згідно з пунктом 14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567), рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п. 18 Порядку № 879).

Згідно з п. 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (чинній на момент правопорушення), за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі п. 25 27 Порядку № 1567 передбачено: що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час та місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

З огляду наявних у матеріалах справи документів, порядку їх оформлення, строків їх винесення, у тому числі щодо оскаржуваної постанови, та з урахуванням означеного порядку суд приходить до висновку, що відповідачем дотримано передбачену законодавством процедуру застосування адміністративно-господарського штрафу.

Суд бере до уваги ті обставини, що позивача належним чином було запрошено до розгляду адміністративної справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 673, при цьому, позивачем не наведено достатніх доказів, які б підтверджували неотримання ним запрошення до розгляду справи.

Таким чином, доводи позивача щодо розгляду справи без належного повідомлення не підтверджуються, тому відхиляються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як передбачено статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі та раніше за текстом Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідальність на підставі ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за відсутність документів при перевезенні вантажу покладається на перевізника.

Отже суд не погоджується з доводами позивача про те, що дозвіл на рух подільного вантажу щебінь насипом не видається.

Верховний Суд у постанові від 01.07.2020 року у справі № 803/50/17 дійшов наступного висновку: «... У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення тати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків. При цьому, обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести тату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника. За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи».

Посилання позивача стосовно відсутності методики, затвердженої уповноваженими центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, яка визначає чітку процедуру зважування транспортних засобів, які перевозять вантаж, що змінює розподіл, не свідчить про те, що процедура зважування відбулась з порушенням норм чинного законодавства або в зв`язку з відсутністю методики були спотворені дані зважування. Крім того, доказів того, що саме вантаж щебінь насипом є вантажем, що змінює розподіл навантажень позивачем не наведено.

Щодо характеру вантажу, який перевозився, що є сипучим та постійно переміщується по осям, суд погоджується з доводами відповідача, що стаття 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не містить ніяких застережень стосовно виду вантажу, який перевозиться. Також санкція статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу без будь-яких застережень стосовно виду вантажу. Оскільки Закон має вищу юридичну силу, ніж Правила дорожнього руху, тому в даному випадку слід застосувати норму права, яка має вищу юридичну силу. Чинним законодавством не передбачені виключення з ПДР при перевезенні сипучих вантажів. А переміщення ватажу під час руху не припустиме, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

У зв`язку з цим, суд відхиляє доводи позивача про відсутність на час проведення зазначеного габаритно-вагового контролю правових підстав визначення перевищення нормативних вагових параметрів транспортних засобів з сипучими вантажами та відповідно складання розрахунку плати за проїзд і застосування адміністративно-господарського штрафу за перевищення вагових параметрів.

Щодо порушення процедури габаритно-вагового контролю суд зазначає наступне.

Пунктом 21 Порядку № 879 передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативною параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Із аналізу вказаних норм, суд приходить до висновку, що цим нормативним документом передбачена можливість руху транспортного засобу після визначення плати та можливість внести таку плату протягом 30 днів.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги, що позивачем допущено перевищення габаритно-вагових норм на строєну вісь понад 20%, суд приходить до висновку, що відповідач мав достатні підстави для накладення штрафу відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 90, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) та Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ) про визнання протиправною та скасування постанови в.о. заступника начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 27.05.2021 року № 281588 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000,00 грн. відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.10.2021 року.

Суддя О.В. Малих