Справа № 420/3961/21
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3961/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у письмовому провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДМС України в Одеській області (вул..Преображенська,44, м.Одеса, 65014) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним та скасувати Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи та належності до громадянства України ОСОБА_1 від 12.09.2021 року, прийнятий Чорноморським МВ ГУ ДМС України в Одеській області;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо оформлення паспорту громадянина України вперше після досягнення 18-ті років з урахуванням ст.1 Конвенції про скорочення безгромадянства.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що коли позивачу виповнилося 16 років він намагався оформити паспорт громадянина України за зареєстрованим місцем проживання матері - АДРЕСА_2 , проте йому було усно відмовлено. Після цього позивач звернувся за допомогою до адвоката Шевчука Кирила Миколайовича, який після витребування деяких необхідних документів супроводжував позивача під час подачі заяви щодо оформлення паспорту громадянина України до Чорноморського МВ ГУ ДМС України в Одеській області 14.08.2020 р. 12 вересня 2020 року позивач отримав відповідь на свою заяву, відповідно до якої він не є громадянином України та не встановлено його особу через відмову надання пояснень його матір`ю.

Позивач наголошує, що Чорноморський МВ ГУ ДМС України під час розгляду заяви ОСОБА_2 не застосував відповідні положення ч.1 ст.1 Конвенції про скорочення безгромадянства. Більше того, Позивач виконав умови, зазначені у відповідній статті (порушення клопотання перед належним органом), у тому числі умови, зазначені у ч.2 ст.1 вищезгаданої Конвенції. Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи та належності до громадянства України ОСОБА_1 від 12.09.2021 року не містить жодних посилань на ст. 1 вищезгаданої Конвенції, що дає змогу дійти висновку про незастосування відповідних положень під час розгляду заяви ОСОБА_1 .

Ухвалою суду 22.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою суду від 19.05.2021 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено адміністративну справу до судового розгляду, на « 25» серпня 2021 року о « 11» годині « 30» хвилин за участю сторін.

В судовому засіданні у справі №420/3961/21 призначене на 25 серпня 2021 року зупинено розгляду справи до моменту явки в судове засідання представника позивача та судом призначене наступне судове засідання на 20 вересня 2021 року на 12.00 год.

В судовому засіданні у справі №420/3961/21 призначеному на 20 вересня 2021 року судом оголошено перерву до 14 жовтня 2021 року до 11.00 год.

У судове засідання по справі №420/3961/21 призначене на 15 жовтня 2021 року на 11:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. День захисника України, 14 жовтня, у 2021 році випадає на четвер. У зв`язку з цим робочий день перенесено з п`ятниці, 15 жовтня, на суботу, 23 жовтня. Таким чином, в Україні буде чотири вихідні дні поспіль - з 14 по 17 жовтня 2021 року. Таким чином повторити виклик в судове засідання сторін по справі, відкласти проведення судового засідання на 25 жовтня 2021 року на 11.00 год..

У судове засідання по справі №420/3961/21 призначене на 25 жовтня 2021 року на 11:00 oсоби, які беруть участь у справі не з`явились. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Згідно Рішення зборів суддів та Розпорядження Голови Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року введений особливий порядок роботи суду, який виключає можливість проведення судових засідань за участю учасників справи, окрім виборчих справ. Таким чином суд вирішив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні, рішення по справі буде прийнято 12 листопада 2021 року.

22.04.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що відповідно до наданих документів 14.08.2020 Чорноморським МВ сформована заява-анкета № 5014344 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру. Відповідно до п. 39 Постанови № 302 рішення про оформлення паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України. Враховуючи відсутність підтвердження підстав для набуття громадянства України 12.09.2020 Чорноморським МВ ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято висновок про те, що особу ОСОБА_1 не є встановленою, належність до громадянства позивача не встановлено, що с підставою для відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України відповідно до п.п. 1 п. 100 (особа не є громадянином України) та п.п. 6 п. 100 (особу не встановлено за результатами процедури встановлення особи). Відповідач вважає, що діяв в межах чинного законодавства.

28.04.2021 від позивача надійшов відзив в якому останній зазначає, що позивач подав до Чорноморського МВ ГУ ДМС України заяву про оформлення паспорту України вперше без зазначення відповідних підстав у Законі України «Про громадянство України». Зокрема, вибір такої заяви був зроблений через той факт, що українським законодавством не встановлена спеціальна форма заяви для набуття громадянства України за народженням відповідно до приписів ч.1-2 ст.1 Конвенції про скорочення безгромадянства. Тому, навіть за умови відповідності дій відповідача Порядку № 215, ці дії можуть бути протиправними, зокрема, якщо вони порушують положення міжнародного договору України.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

14.08.2020 до Чорноморського МВ звернувся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку.

14.08.2020 Чорноморським MB сформована заява-анкета № 5014344 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Чорноморський MB ГУ ДМС України в Одеській області надіслав на адресу Чорноморського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) з метою отримання відомостей щодо наданого позивачем свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Іллічівська Одеської області 26.12.2000.

Листом Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 20.08.2020 № 2722/57-17 підтверджено наявність в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про народження гр.. ОСОБА_4 . При реєстрації народження видано свідоцтво НОМЕР_1 від 26.12.2000.

Мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження зазначена як громадянка Узбекистану, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Єланецьким РВ УМВС України в Миколаївській області 06.02.2008р.

Батько ОСОБА_6 зазначений у свідоцтві про народження згідно ч.. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Чорноморським МВ направлено до Єланецького РВ УДМС України в Миколаївській області запит від 18.08.2020 № 5120/743-20 щодо проведення перевірки стосовно матері позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: належність до громадянства України, підстави документування паспортом громадянина України, законність документування паспортом громадянства України.

19.08.2020 до Чорноморського МВ надійшов лист Єланецького РС УДМС України в Миколаївській області від 19.08.2020 № 4825/447-20, в якому зазначено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий ОСОБА_8 у системі ЄІАС УМП відсутня. В книзі обліку прибутків та видатків бланків паспортів Єланецького РВ УМВС України в Миколаївській області (форма 2) паспорт серії НОМЕР_2 оформлений на громадянку ОСОБА_9 . Відомості про реєстрацію місця проживання громадянки ОСОБА_8 відсутні. Громадянство ОСОБА_8 не підтверджується. Підстави документування паспортом громадянина України ОСОБА_8 не відомі.

Згідно даних ЄІАС УМП, а саме інформаційної підсистеми «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України» та інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи» відомості щодо ОСОБА_1 відсутні та встановлено, що паспортом громадянина України для виїзду за кордон, паспортом громадянина України у вигляді ID-картки, паспортом громадянина України зразка 1994 року не документувався.

Враховуючи відсутність підтвердження підстав для набуття громадянства України 12.09.2020 Чорноморським МВ ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято висновок про те, що особу ОСОБА_1 не є встановленою, належність до громадянства позивача не встановлено, що с підставою для відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України відповідно до п.п.1 п.100 (особа не є громадянином України) та п.п.6 п.100 (особу не встановлено за результатами процедури встановлення особи).

Повідомлення про відмову у видачі паспорта громадянина України (лист від 12.09.2020 № 5120-532/5120.1-20) було отримано ОСОБА_2 06.11.2020, що підтверджується особистим підписом позивача на зазначеному листі.

Позивач вважає зазначений висновок протиправним та звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно п. 35 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджено Постановою № 302 від 25.03.2015р. заявник для оформлення паспорта подає такі документи:

1) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави (далі - свідоцтво про народження);

Особа, яка звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку за відсутності свідоцтва про народження, може подати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження;

2) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України).

У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;

3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у тому числі строк дії якого закінчився (для особи, яка постійно проживає за кордоном або яка постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну, або для особи, яка набула громадянство України за кордоном);

3-1) заява про зняття з консульського обліку (для особи, яка досягла 14-річного віку, постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну) за встановленою формою (далі - заява про зняття з консульського обліку);

4) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);

6) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);

7) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;

8) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки Згідно з оригіналом та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;

9) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):

про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка;

про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;

про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;

документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з даними про РНОКПП, або повідомлення про відмову від його прийняття, або дані про РНОКПП, внесені до паспорта або свідоцтва про народження. Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у тому числі в електронній формі, за умови наявності в територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта технічної можливості провести перевірку відповідності реєстраційних даних особи даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків в електронній формі інформаційно-телекомунікаційними засобами з використанням технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до вимог законодавства з питань захисту інформації;

10) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, - для осіб, які звертаються за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку. У разі відсутності такого документа особа подає письмову заяву в довільній формі, в якій зазначається інформація про адресу місць проживання, навчання, роботи, установ виконання покарань та інша інформація, відомості про свідків, які будуть залучені до проведення процедури встановлення особи відповідно до абзацу третього пункту 43 цього Порядку;

11) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби).

У разі оформлення паспорта особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, документи, зазначені в цьому пункті, подаються уповноваженою особою територіальному підрозділу ДМС із супровідним листом відповідної установи, місця попереднього ув`язнення або закладу.

До документів також долучається власноручно написана заява особи про необхідність оформлення паспорта, у якій за відсутності документів, зазначених в абзаці першому підпункту 2 цього пункту, зазначається відповідна інформація, та окремий аркуш з підписом особи (у разі відсутності фізичних вад) для подальшого сканування із застосуванням засобів Реєстру.

Під час підготовки документів уповноважена особа проводить перевірку тотожності особи, зображеної на фотокартці, з особою, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу.

Відповідно до п 38. Порядку після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт.

П. 39. Порядку передбачено, що ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру.

Пошук в Реєстрі інформації щодо особи здійснюється за поданими персональними даними (у тому числі тими, що змінилися).

До запровадження органами реєстрації внесення до Реєстру відомостей про місце проживання особи в установленому законодавством порядку відомості про реєстрацію місця проживання, які подаються заявником, перевіряються за даними обліку територіального органу ДМС.

Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України.

Відповідно до п. 44. Порядку за результатами проведення процедури встановлення особи, підтвердження факту видачі свідоцтва про народження, а також перевірки факту належності особи до громадянства України працівником територіального підрозділу ДМС складається висновок за встановленою МВС формою, який затверджується керівником територіального органу ДМС або його заступником.

Якщо за результатами проведення зазначеної процедури особу не встановлено, приймається рішення про відмову особі в оформленні паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку, передбаченому пунктами 100 і 101 цього Порядку.

У разі оформлення паспорта особі, яка постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну, наявні в паспортах громадянина України для виїзду за кордон штампи про оформлення документів для виїзду громадянина України за кордон на постійне проживання або для залишення на постійне проживання за кордоном громадян України, які виїхали за кордон тимчасово, про взяття на постійний консульський облік анулюються шляхом проставлення на зазначених штампах штампа Анульовано, що засвідчується особистим підписом керівника територіального органу/територіального підрозділу ДМС та скріплюється печаткою.

Відповідно до п. 91 Порядку видача заявникові паспорта здійснюється територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, уповноваженим суб`єктом, який прийняв документи для його оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта.

Згідно п.100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджено Постановою №302 від 25.03.2015р. територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо:

1) особа не є громадянином України;

2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання);

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію;

4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта;

5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта;

6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

Відповідно до п.101 Порядку у рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого вручення заявнику.

Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився на території України.

Мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження зазначена як громадянка Узбекистану, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Сланецьким РВ УМВС України в Миколаївській області 06.02.2008р. тобто після народження позивача.

Батько ОСОБА_6 зазначений у свідоцтві про народження згідно ч.. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Громадянство батька не встановлене.

14.08.2020 до Чорноморського МВ звернувся ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 18-річного віку.

14.08.2020 Чорноморським MB сформована заява-анкета № 5014344 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Проте відповідачем в порушення п.101 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджено Постановою № 302 від 25.03.2015р. не прийнято відповідного рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З урахуванням наведеного, суд визнає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень слід вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області щодо не прийняття відповідного рішення за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про оформлення паспорту громадянина України вперше після досягнення 18-ті років та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо оформлення паспорту громадянина України вперше після досягнення 18-ті років з прийняттям відповідного рішення.

Крім того, як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається із позовної заяви, позивач, звертаючись до суду із позовом, оскаржує Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи та належності до громадянства України ОСОБА_1 від 12.09.2021 року, прийнятий Чорноморським МВ ГУ ДМС України в Одеській області.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або його посадовими особами в цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність суб`єкта владних повноважень із виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Водночас право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене в статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (mutatis mutandis пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Отже, з метою належного звернення за судовим захистом особа на момент звернення до суду повинна обґрунтувати існування його порушеного права або законного інтересу.

Водночас обов`язковою ознакою рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Судом встановлено, що Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи та належності до громадянства України ОСОБА_1 від 12.09.2021 року, прийнятий Чорноморським МВ ГУ ДМС України в Одеській області безпосередньо не породжує певні правові наслідки для позивача та не має обов`язковий характер

Відповідно до викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування Висновку за результатами проведення процедури встановлення особи та належності до громадянства України ОСОБА_1 від 12.09.2021 року, прийнятий Чорноморським МВ ГУ ДМС України в Одеській області.

У відповідності до ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, системно проаналізувавши вищевикладені норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для його часткове задоволення.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДМС України в Одеській області (вул..Преображенська,44, м.Одеса, 65014) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області щодо не прийняття відповідного рішення за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про оформлення паспорту громадянина України вперше після досягнення 18-ті років.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області (вул..Преображенська,44, м.Одеса, 65014, ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо оформлення паспорту громадянина України вперше після досягнення 18-ті років з прийняттям відповідного рішення.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Єфіменко