Справа № 640/12056/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року м. Київ № 640/12056/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю

секретаря судового засідання Бокатової Я.А., розглянувши у порядку письмового

провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки МВС України від 14.03.2018 № 22/6-70156;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки МВС України від 14.03.2018 № 22/6-70156 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262- XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», та виплачувати пенсію без обмеження її максимального розміру, а також з урахуванням наступного збільшення розміру пенсії, як ветерану війни - інваліду війни 2-ї групи.

В якості підстав позову позивач вказує на протиправність бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку пенсійних виплат. Зокрема позивач зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві; рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.04.2018 у справі № 826/1951/18 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 29.05.2017 № 22/6-70156 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2016; в той же час, МВС України направило на адресу ГУ ПФУ у м. Києві довідку від 14.03.2018 № 22/6-70156 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 та від 11.11.2015 № 988; однак, ГУ ПФУ у м. Києві листом від 06.03.2020 повідомило ОСОБА_1 , що воно буде керуватися рішенням у справі № 826/1951/18.

Позивач акцентував увагу на тому, що такими діями відповідача порушується право ОСОБА_1 на перерахунок пенсії відповідно до вимог законодавства, а саме постанов КМУ від 21.02.2018 № 103 та від 11.11.2015 № 988.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Пащенку К.С.

09.06.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/12056/20 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи.

31.07.2020 до Окружного адміністративного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2019 у справі № 826/15809/19 ГУ ПФУ у м. Києві у березні 2020 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 ; позивачу нарахована різниця пенсії за період до дати набрання законної сили рішенням; розмір пенсії позивача з 01.01.2016 складає 23 956,97 і максимальним розміром не обмежується.

Відповідач наголосив, що рішення суду виконується ГУ ПФУ у м. Києві безстроково та відповідно до приписів резолютивної частини; зміна умов пенсійного забезпечення особи після виконання рішення суду може відбутися лише згідно діючого законодавства.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ГУ ПФУ у м. Києві про 1) визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення з 01.01.2016 перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з розміру грошового забезпечення 27 983,70 грн., визначеного Міністерством внутрішніх справ у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу від 29.05.2017 № 22/6-70156 у строки та порядку, передбаченому законодавством; 2) зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, визначивши її у розмірі 85% від визначеного уповноваженим органом розміру грошового забезпечення в сумі 27 983,70 грн., та виплачувати перераховану пенсію без обмеження її максимального розміру (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації, інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат (підвищень) та надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), а також погасити відповідну заборгованість щодо пенсійного забезпечення, починаючи з 01.01.2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.04.2018 у справі № 826/1951/18 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України від 29.05.2017 № 22/6-70156 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2016.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія ОСОБА_1 була перерахована відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.04.2018 у справі № 826/1951/18. Основний розмір пенсії складає 85% грошового забезпечення та становить розмір 23 786,15 грн. Проте, пенсія до виплати визначена з урахуванням максимального розміру та складає 10 740,00 грн.

Не погоджуючись із обмеженням пенсії максимальним її розміром, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ГУ ПФУ у м. Києві, у якому просив: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 після проведення перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону про пенсійне забезпечення військовослужбовців (в редакції Закону № 900) з розміру грошового забезпечення, визначеного уповноваженим органом (Міністерством внутрішніх справ України), без обмеження її максимального розміру (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві щомісячно здійснювати нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону № 900) з розміру грошового забезпечення, визначеного уповноваженим органом (Міністерством внутрішніх справ України), без обмеження її максимального розміру (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2019 у справі № 826/15809/18 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо перерахунку та виплати з 01.01.2016 пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимального розміру та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2019 у справі № 826/15809/18 ГУ ПФУ у м. Києві перерахувало пенсію ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром. Пенсія до виплати склала 23 956,97 грн.

Поряд з цим, до ГУ ПФУ у м. Києві від Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України надійшла довідка про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 14.03.2018 № 22/6-70156, відповідно до якої грошове забезпечення позивача складає 32 497,46 грн.

Відтак, позивач переконаний, що ГУ ПФУ у м. Києві зобов`язане було перерахувати його пенсію на підставі довідки від 14.03.2018 № 22/6-70156, внаслідок чого і звернувся до Окружного адміністративного суду м Києва з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у його постанові від 14.04.2021 у справі № 2340/3024/18 (адміністративне провадження № К/9901/2378/19).

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентоване статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29.12.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII, яким статтю 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено новою частиною третьою, згідно з якою перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Кабінет Міністрів України постановою від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова від 11.11.2015 № 988 набрала чинності 02.12.2015.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Відповідно до п. п. 1-3 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відтак, в контексті цієї справи варто звернути увагу на те, що спочатку Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України було видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 29.05.2017 № 22/6-70156, згідно якої розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 склав 27 983,70 грн.

Проте, у 2018 році Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України видав довідку від 14.03.2018 № 22/6-70156, згідно якої розмір грошового забезпечення позивача складає 32 497,46 грн.

Суд акцентує увагу на тому, що на час видачі Департаментом МВС довідки від 14.03.2018 № 22/6-70156 пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Довідки видаються на осіб, які звільнені із служби, зокрема, в апараті МВС, органах та підрозділах МВС, в закладах, на підприємствах та в установах, що належать до сфери управління МВС (крім органів, підрозділів, закладів та установ, передбачених абзацами четвертим, п`ятим і сьомим цього пункту) - МВС.

При цьому, суд зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій № 3-1, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до п. 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленному ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Відповідно до п. 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5).

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а (адміністративне провадження № К/9901/29727/18), від 02.12.2020 у справі № 338/1296/16-а (адміністративне провадження № К/9901/44700/18), від 08.02.2021 у справі № 820/4963/18 (адміністративне провадження № К/9901/65918/18).

Проте, як вбачається з матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_1 не звертався до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 14.03.2018 № 22/6-70156. Навпаки, ОСОБА_1 звертався до Оружного адміністративного суду м. Києва із позовами, які стосувались перерахунку пенсії на підставі довідки від 29.05.20217 № 22/6-70156.

Так, з матеріалів пенсійної справи вбачається, що представник ОСОБА_1 звертався до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою від 11.10.2018 (на момент коли в матеріалах пенсійної справи вже була довідка Департаменту МВС України від 14.03.2018 № 22/6-70156), у якій просив надати інформацію про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.04.2018 у справі № 826/1951/18, яке стосувалося перерахунку пенсії на підставі довідки від 29.05.2017 № 22/6-70156.

В подальшому, а саме 25.01.2020, до ГУ ПФУ у м. Києві від позивача надійшла заява, у якій ОСОБА_1 просив повідомити про конкретні заходи та терміни виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2019 у справі № 826/15809/18, яке також стосувалося перерахунку пенсії на підставі довідки від 29.05.2017 № 22/6-70156.

Відтак, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 вживав заходів щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 29.05.2017 № 22/6-70156. Натомість, звернення/заяви щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 14.03.2018 № 22/6-70156 у матеріалах пенсійної справи та у матеріалах судової справи відсутні.

Поряд з цим, суд акцентує увагу і на тому, що ГУ ПФУ у м. Києві є державним органом (територіальним органом Пенсійного фонду України), який відповідно до ст. 19 Конституції України має право вчиняти дії на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Приписами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Аналогічні положення щодо обов`язковості виконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачено і ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства.

Відтак, суд не вбачає протиправності у діях ГУ ПФУ у м. Києві щодо не перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту МВС від 14.03.2018 № 22/6-70156, оскільки позивач просив здійснювати перерахунок на підставі довідки від 29.05.2017 № 22/6-70156, що стало предметом судового розгляду, який закінчився ухваленням судових рішень, які набрали законної сили та були виконані ГУ ПФУ у м. Києві. Отже, відповідач діяв у відповідності до вимог закону.

Також суд звертає увагу і на те, що обов`язковою умовою надання захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Тобто, гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

Аналогічний висновок викладено і Верховним Судом у його постанові від 13.11.2018 у справі № 800/369/17 (адміністративне провадження № П/9901/837/18).

Відтак, суд переконаний, що з урахуванням того, що ОСОБА_1 не звертався до ГУ ПФУ у м. Києві із вимогою перерахувати його пенсію на підставі довідки Департаменту МВС від 14.03.2018 № 22/6-70156, а отже ГУ ПФУ у м. Києві не порушив прав позивача своєю бездіяльністю або відмовою у перерахунку пенсії. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у м. Києві перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту МВС від 14.03.2018 № 22/6-70156 є передчасними.

Отже, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки МВС України від 14.03.2018 № 22/6-70156 слід відмовити, як передчасних.

Верховний Суд в ухвалі від 12.07.2019 у справі № 620/4300/18 (адміністративне провадження № К/9901/18673/19) зазначив, що суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами 1 та 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

З огляду на все викладене вище та виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у м. Києві не підлягає судовий збір.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя К.С. Пащенко