Справа № 520/11128/21
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Рішення

Іменем України

(додаткове)

12 листопада 2021 р. № 520/11128/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИТОНТ" про винесення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 520/11128/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИТОНТ" (Гімназійна Набережна, буд. 18-А, оф. 305,м. Харків,61010) до Волинської митниця, що діє як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Призалізнична, буд. 13,с. Римачі,Любомльський район, Волинська область,44350) про визнання протиправним та скасування рішення ,-

встановив:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати Рішення Волинської митниці, що діє як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, код за . про коригування митної вартості товарів №UA205050/2021/000011/2 від 04.06.2021 року на суму 93 155, 74 грн.

- Стягнути з Волинської митниці, що діє як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, код за , за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ЛИТОНТ», код за ЭДРПОУ 43172473 судові виграти, а саме: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Волинської митниці, що діє як відокремлений підрозділ Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA205050/2021/000011/2 від 04.06.2021 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці, що діє як відокремлений підрозділ Державної митної служби України () на користь ТОВ «ЛИТОНТ» () судовий збір у сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

01.11.2021 року представник позивача звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення щодо судового збору.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Перевіривши заяву, докази по справі, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.03.2020 по справі № 140/2323/19. Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову. Згідно з п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ «ЛИТОНТ» під час розгляду справи в суді здійснювалося адвокатом адвокатського бюро «ЮР Прайд» Шевченком О.О., що підтверджується договором № 040413 про надання правової допомоги від 04.06.2021 року. (а.с. 32-33). Згідно з п. 4.1 Договору сторони узгодили, що замовник сплачує грошові кошти, за результатами наданих послуг після підписання сторонами акту наданих послуг.Предоплата можлива щодо участі у судових засіданнях.

Адвокатом в межах договору від 04.06.2021 року надано наступні послуги:

- Формування правової позиції та написання позову про скасування постанови (2,5 годин) - 5 000 грн. - Формування правової позиції та написання відповіді на відзив по справі №520/11128/21, адвокатом АО «Юр Прайд» Шевченко О.О.; (1,5 година) - 3 000,00 грн.

- Формування правової позиції та написання додаткових письмових пояснень по справі №520/11128/21, адвокатом АО «Юр Прайд» Шевченко О.О.; (1 година) - 2 000,00 грн. - Участь 19.07.2021, 28.09.2021, 19.10.2021 та 28.10.2021 адвоката АО «Юр Прайд» Шевченко О.О. у судових засіданнях по справі №520/11128/21 з врахуванням підготовки адвоката до цих засіданнь, витраченого часу на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, їх очікування та безпосередня участь у судових засіданнях (2,5 годин) - 5 000 грн.

Всього 15 000,00 грн., що підтверджується актами наданих послуг № від 15.06.2021 та №2 від 28.10.2021.

На підтвердження факту сплати коштів за виконання робіт за договором позивачем надано платіжні доручення від 28.10.2021 року №703 на суму 5 000 грн. та №704 на суму 10 000.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц.

Волинська митниця, у відзиві на позовну заяву та к додатково наданому до суду клопотанні про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги зазначало про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу з предметом позову та складністю справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Щодо наданих адвокатом послуг з формування правової позиції з написання позову, відповіді на відзив та додаткових письмових пояснень, суд зазначає, що вона є складовою процесу з написання вказаних документів, а тому не підлягає стягненню за рахунок відповідача.

Щодо складання позовної заяви, суд вказує, що фактично вона складається з викладу обставин справи, норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а також посилань на висновки Верховного Суду, тобто її підготовка не потребувала багато часу, що свідчить про завищення суми витрат, які підлягають сплаті за вказані послуги.

Щодо складання документів, а саме відповіді на відзив та письмових пояснень то суд зазначає, що вони в більшій частині дублюють зміст позовної заяви.

Щодо надання адвокатом послуги зі участі у судових засіданнях з врахуванням підготовки адвоката до цих засіданнях, витраченого часу на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, їх очікування, суд вважає, що зазначена послуга не пов`язана з розглядом справи у суді, а тому безпідставно заявлена до відшкодування в якості судових витрат.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума витрат на послуги адвоката є надмірною, не відповідає критерію розумності їхнього розміру, обсягу фактично наданих послуг та їх складності, а також є необґрунтованою, оскільки вказані послуги не потребують значної кількості часу.

Суд, враховуючи заяву відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, час витрачений адвокатом на надання послуг , вважає, що заявлена сума 15 000 грн. є неспівмірнимою із фактично наданими послугами, а тому, з урахуванням принципу справедливості та витраченого часу, присуджує на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача про розподіл судових витрат, понесених направничу допомогу підлягає частковому задоволенню та стягнення на його користь суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 88, 94, 168 КАС України, суд ,

вирішив:

Заяву представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИТОНТ" про винесення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 520/11128/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИТОНТ" (Гімназійна Набережна, буд. 18-А, оф. 305,м. Харків,61010) до Волинської митниця, що діє як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Призалізнична, буд. 13,с. Римачі, Любомльський район, Волинська область,44350) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці, що діє як відокремлений підрозділ Державної митної служби України () на користь ТОВ «ЛИТОНТ» () витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч гривень).

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст додаткового рішення виготовлено і підписано 12 листопада 2021 року.

Суддя Бідонько А.В.