Справа № 540/4827/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4827/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області про визнання відмови у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність протиправною,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області (далі відповідач, селищна рада), в якому просить визнати відмову Великоолександрівської селищної ради у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність протиправною та зобов`язати відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою у частині відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_1 2.000 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0036, для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Херсонської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до розпоряджень голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області, прийнятих у 2006-2008р.р., дванадцяти громадянам, у тому числі і позивачу, надано згоду на передачу безоплатно у власність земельних ділянок орієнтовною площею по 2 га із земель резервного фонду на території Трифонівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

На підставі цих розпоряджень у 2012 році розроблено проект землеустрою під назвою «Щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим громадянам (всього 12 чол.) загальною площею 23,1975 га для ведення особистих селянських господарств із земель запасу Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області». Відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою було погоджено уповноваженими органами, а у 2013 році здійснено державну реєстрацію земельних ділянок з присвоєнням кадастрових номерів.

Проект землеустрою у 2016 році було передано землевпорядником Трифонівської сільської ради на затвердження Головному управлінню Держгеокадастру в Херсонській області, де і знаходився тривалий час, допоки у листопаді 2020 року в розпорядження Великоолександрівської селищної ради були переданні землі сільськогосподарського призначення державної власності, у тому числі і земельні ділянки, відведені відповідно до зазначеного проекту землеустрою.

Тому в лютому та березні 2021 року громадяни України: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до Великоолександрівської селищної ради з окремими заявами, в яких просили затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передати їм безкоштовно у власність земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств. Оригінал проекту землеустрою на усну вимогу посадових осіб відповідача 28.04.2021р. також був поданий до Великоолександрівської селищної ради.

Відповідач листами від 26.04.2021р. повідомив позивача та інших заявників про те, що для розгляду їх заяв необхідно подати оригінал проекту землеустрою, який погоджений в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України та з проведеною державною експертизою. Також відповідач зазначив, що селищною радою 17 березня 2021 року прийнято рішення «Про затвердження Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Великоолександрівської селищної ради», відповідно до якого громадянам, які постійно проживають та зареєстровані на території Великоолександрівської селищної ради останні 5 років, земельні ділянки, що виділяються для ведення особистого селянського господарства, не можуть перевищувати 0,5000 га. Тому заявникам запропоновано звернутися із заявою до Великоолександрівської селищної ради для отримання земельних ділянок площею до 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства.

Додатково ОСОБА_3 та ОСОБА_2 листами Великоолександрівської селищної ради від 26.05.2021 року повідомлено, що Законом України №497-VI1I від 02.06.2015 року, який набрав законної сили 27.06.2015 року, передбачено, що прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою після погодження в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, підлягають затвердженню органом, який надав дозвіл на їх розроблення, та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру. Заявникам цими листами знову запропоновано звернутися із заявою до Великоолександрівської селищної ради для отримання земельних ділянок площею до 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства.

Як зазначає позивач, законодавством визначено, що рішення про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність належить до виключних повноважень Великоолександрівської селищної ради шляхом прийняття відповідних рішень на пленарному засіданні, а не листом за підписом голови селищної ради, як в даному випадку.

Отже, в порушення частини 9 статті 118 Земельного кодексу України, Великоолександрівською селищною радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність не прийнято, що і слугувало підставою для звернення до суду.

Також позивач вказує, що вимога відповідача щодо необхідності проведення державної експертизи суперечить статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», відповідно до якої проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам не підпадає під визначений перелік землевпорядної документації, яка підлягає обов`язковій державній експертизі.

Наголошує позивач і на тому, що встановлені рішенням Великоолександрівської селищної ради Херсонської області від 17 березня 2021 року №356 «Про затвердження Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Великоолександрівської селищної ради» норми безоплатної передачі земельних ділянок є протиправними, оскільки суперечать Конституції України, Земельному кодексу України, крім того, воно не може застосовуватись до позивача, оскільки прийнято набагато пізніше, ніж йому надано дозвіл та розроблено і погоджено проект землеустрою, яким визначено конкретний розмір земельної ділянки.

Щодо посилань відповідача на Закон України №497-VI1I від 02.06.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» позивач вказує, що згідно із Законом України «Про землеустрій», пунктом 24 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України раніше надані рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно переходять у комунальну власність, є чинними, а рішення про затвердження такої документації приймають сільські, селищні, міські ради.

Крім того, згідно із правовими висновками Верховного Суду, перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів здійснюється саме на етапі погодження такого проекту, і якщо відсутні невідповідності, то відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування позбавлений можливості приймати альтернативні рішення крім як рішень про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Ухвалою від 07.09.2021р. вказаний позов залишений без руху, позивачу наданий строк на усунення недоліків. Ухвала виконана, недоліки позову усунуті.

Ухвалою від 20.09.2021р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 29.09.2021р. відмовлено у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 08.10.2021р. подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що Земельним кодексом України установлений максимальний, а не мінімальний розмір земельних ділянок, які громадянин може отримати безоплатно у власність. Після передачі земельних ділянок державної форми власності у комунальну власність, селищною радою проведено аналіз кількості населення на території ради і кількості земель, які передані в комунальну власність, після чого з метою створення рівноправних та прозорих умов виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, використання їх за цільовим призначенням, забезпечення доцільного, економічного та ефективного використання і розпорядження землями, задоволення потреб територіальної громади Великоолександрівської селищної ради та реалізації прав громадян на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, селищною радою прийнято рішення від 17 березня 2021 року №356 «Про затвердження Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Великоолександрівської селищної ради», згідно з яким позивач може реалізувати своє право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в межах визначених Положенням, а саме не більше 0,5000 га. На переконання відповідача, право позивача не порушено, оскільки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ще не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом.

Крім того, з посиланням на частину 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №497-VIII від 02.06.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою», який набрав законної сили 27.06.2015 року, відповідач зазначає, що проект землеустрою розроблений у 2012 році, а строк дії висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність - 2 роки. Натомість позивач жодним чином н обґрунтовує причин, які перешкоджали подачі проекту землеустрою для затвердження протягом строку чинності рішенням про надання дозволу на його розробку та висновком про погодження проекту землеустрою.

Також вказує, що громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28.04.2021р. було додано до заяв оригінал проекту землеустрою, але цей проект згодом за заявою громадянки ОСОБА_7 повернуто, а тому на даний час у селищної ради відсутній проект землеустрою, що унеможливлює розгляд питання щодо його затвердження.

У підсумку селищна рада зазначає, що надання дозволу позивачу на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площами 2,0000 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення обмежувало б права інших жителів громади щодо отримання земельних ділянок, що виділяються громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім того, позивачем 29.03.2021р. за вх. №1467 подано заяву до селищної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею не більше 0,5000 га, на території колишньої Трифонівської сільської ради (кадастровий номер :02:001:0036), а відповідачем за цією заявою прийнято рішення від 29.04.2021р. №1182, яким такий дозвіл надано.

Позивач 12.10.2021р. подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач не спростував доводів про те, що затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність належить до виключних повноважень Великоолександрівської селищної ради шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні, а не листомза підписом голови селищної ради.

Також вказує, що у відповідача на розгляді знаходився поданий 28.04.2021р. оригінал проекту землеустрою, розробленого на підставі чинних рішень та погоджений в установленому порядку, а отже відповідач був зобов`язаний його розглянути та прийняти рішення про затвердження проекту. Натомість відповідач незаконно і безпідставно, без узгодження з іншими заявниками, повернув ОСОБА_7 за її особистою заявою вказаний проект, який вона, до речі, обіцяла найближчим часом повернути до селищної ради.

Зазначає, що затверджене рішенням селищної ради від 17 березня 2021 року №356 «Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Великоолександрівської селищної ради» в частині зменшення розмірів земельних ділянок, які можуть бути передані безоплатно у власність громадянам, суперечить Конституції України та чинному земельному законодавству.

З урахуванням викладеного позивач вважає, що доводи відповідача не спростовують обставин та правових підстав позову.

З 07.10.2021р. по 15.10.2021р. суддя знаходився на лікарняному.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з наявних у справі доказів, відповідно до розпоряджень голови Великоолександрівської районної державної адміністрації Херсонської області від 17.01.2007р. №59, від 30.08.2006р. №716, від 25.06.2008р. №508, від 09.06.2006р. №471, від 07.02.2005р. №86, від 10.03.2006р. №186, надано згоду на передачу безоплатно у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим громадянам (всього 12 чол.) земельних ділянок орієнтовною площею по 2,00 га із земель резервного фонду на території Трифонівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства.

Громадянином ОСОБА_2 як представником заявників замовлено в ТОВ «Альянс» розробку «Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим громадянам (всього 12 чол.) загальною площею 23,1975 га для ведення особистих селянських господарств із земель запасу Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області». Вказаний проект розроблено у 2012 році.

Відділом Держземагентства у Великоолександрівському районі Головного управління Держземагентства у Херсонській області складено висновок від 20.05.2015р. №28-2107-0.3-773/2-15, яким погоджено проект землеустрою.

Крім того, Відділом Держземагентства у Великоолександрівському районі Головного управління Держземагентства у Херсонській області у 2013 році зареєстровані земельні ділянки, які мали відводитись громадянам за проектом землеустрою та присвоєні їм, зокрема, кадастрові номери :02:001:0035, :02:001:0036 (площею 2,000 га заявник ОСОБА_1 ), :02:001:0037, :02:001:0038, :02:001:0039, :02:001:0040, :02:001:0041, :02:001:0042, :02:001:0043, :02:001:0044, :02:001:0045.

На час виникнення спірних правовідносин указані вище земельні передані з державної в комунальну власність Великоолександрівської селищної ради, що сторонами не заперечується.

Позивач 11.03.2021р. за вхідним №627 подала до Великоолександрівської селищної ради заяву, у якій просила затвердити «Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим громадянам (всього 12 чол.) загальною площею 23,1975 га для ведення особистих селянських господарств із земель запасу Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області» та передати їй безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,000 га, кадастровий номер :02:001:0036 для ведення особистого селянського господарства.

Листом від 26.04.2021 №02-22-686 Великоолександрівська селищна рада повідомила позивачу, що для розгляду заяви необхідно подати оригінал проекту землеустрою, який погоджений в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України та з проведеною державною експертизою. Також відповідач зазначив, що селищною радою 17 березня 2021 року прийнято рішення №356 «Про затвердження Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Великоолександрівської селищної ради», відповідно до якого громадянам, які постійно проживають та зареєстровані на території Великоолександрівської селищної ради останні 5 років, земельні ділянки, що виділяються для ведення особистого селянського господарства, не можуть перевищувати 0,5000 га. Тому позивачу запропоновано звернутися із заявою до Великоолександрівської селищної ради для отримання земельних ділянок площею до 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28.04.2021р. за вхідним номером 1913 подано в селищну раду оригінал проекту землеустрою, а також заяву про його затвердження для всіх заявників.

Листами від 26.05.2021р №02-22-865 та №02-22-866 відповідач повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що Законом України №497-VI1I від 02.06.2015 року, який набрав законної сили 27.06.2015 року, передбачено, що прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою після погодження в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, підлягають затвердженню органом, який надав дозвіл на їх розроблення, та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру. Заявникам цими листами знову запропоновано звернутися із заявою до Великоолександрівської селищної ради для отримання земельних ділянок площею до 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішення про затвердження чи про відмову у затвердженні проекту землеустрою відповідачем не прийнято, доказів винесення цього питання на розгляд сесії не надано.

За заявою одного із заявників ОСОБА_7 їй повернуто оригінал проекту землеустрою згідно із супровідним листом Великоолександрівської селищної ради від 03.09.2021р. №02-22-1474.

Уважаючи, що відповідач відмовив йому та іншим заявникам у затвердженні проекту землеустрою, позивач звернулась до суду.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Згідно із статтею 25, пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України від 21.05.1997р. № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 5 статті 46 цього Закону установлено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно із частинами 1, 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Законом України від 28.04.2021р. №1423-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набув чинності з 27.05.2021р., частину 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" доповнено абзацом другим, відповідно до якого рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Згідно із пунктами «а», «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Приписами частини 1 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частинами 6 10 статті 118 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність. При цьому, чинним на час звернення позивача до селищної ради законодавством було передбачено, що рішення про затвердження проекту землеустрою або відмову у його затвердженні орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою.

У той же час, 27.05.2021р. набув чинності Закон України від 28.04.2021р. №1423-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", яким виключено частину 8 статті 118 Земельного кодексу України, а частину 9 цієї статті викладено в такій редакції:

« 9. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність».

Також цим Законом виключено статтю 186-1 та викладено в новій редакції статтю 186 Земельного кодексу України, за змістом частин 3, 8, 9, 10 якої проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб`єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, визначеного Законом України "Про землеустрій"; надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею; проведення будь-яких обстежень, експертиз чи робіт.

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Враховуючи наведене, унесені зміни до Земельного кодексу України однак не змінили обов`язку органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про відмову у цьому.

Як видно з матеріалів справи, проект землеустрою розроблений стосовно 12 осіб, в тому числі й позивача, остання звернулася до відповідача 11.03.2021р. із заявою про затвердження проекту землеустрою, оригінал самого проекту був поданий до селищної ради 28.04.2021р. і тоді ж представниками заявників (осіб, які замовили проект землеустрою) подано заяву про затвердження цього проекту.

У даному випадку судом на підставі поданих учасниками справи доказів та пояснень установлено, що з часу звернення позивача за затвердженням проекту землеустрою селищна рада не приймала жодного з передбачених статтями 118 та 186 Земельного кодексу України рішень, хоча це було прямим її обов`язком, а отже допустила бездіяльність, яка є протиправною.

Це також означає, що відповідач ще не відмовляв позивачу у затвердженні проекту землеустрою, позаяк відмова повинна обов`язково мати форму прийнятого на пленарному засіданні ради рішення, лист же рішенням ради не являється.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У підсумку суд вважає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність своєї бездіяльності.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із статтею 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1, пунктів 2, 4 частини 2, частини 4 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, у разі визнання судом протиправною бездіяльності суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Розпорядження землями комунальної власності є дискреційним повноваженням відповідача, а його бездіяльність щодо розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою унеможливлює оцінку того, чи виконано всі умови, визначені законом, для прийняття рішення саме про затвердження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки у власність.

Тому суд вважає, що захист порушеного права позивача повинен відбуватись в інший спосіб, ніж вона сама просить у позовній заяві, а саме позов слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності селищної ради щодо прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою та зобов`язання відповідача вирішити питання про затвердження проекту землеустрою.

Розподіл судових витрат згідно із статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки вони у справі відсутні.

Також суд, керуючись своїм правом, передбаченим статтею 382 КАС України, не вбачає підстав для встановлення судового контролю, виходячи з обставин справи станом на час ухвалення цього рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області про визнання протиправною відмови у затвердженні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Великоолександрівської селищної ради Херсонської області щодо вирішення за заявою ОСОБА_1 від 11 березня 2021 року питання про затвердження розробленого у 2012 році ТОВ «Альянс» «Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим громадянам (всього 12 чол.) загальною площею 23,1975 га для ведення особистих селянських господарств із земель запасу Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області».

Зобов`язати Великоолександрівську селищну раду Херсонської області (74100, Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи, 161, ) вирішити питання щодо затвердження розробленого у 2012 році ТОВ «Альянс» «Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та іншим громадянам (всього 12 чол.) загальною площею 23,1975 га для ведення особистих селянських господарств із земель запасу Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області» в частині відведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) земельної ділянки площею 2,000 га. для ведення особистого селянського господарства та прийняти одне з рішень, передбачених частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

кат. 109020100