Справа № 160/13429/21
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2021-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Державна установа «Широківський виправний центр (№75)» про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
09.08.2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (далі - відповідач-1), Міністерства юстиції України (далі - відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Державна установа «Широківський виправний центр (№75)», в якій просить:
- визнати протиправними дії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та Міністерства юстиції України щодо позбавлення ОСОБА_1 премії за червень 2021 року;
- скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №197/ОС-21 від 22.07.2021 року "Про преміювання керівного складу установ кримінально-виконавчої служби в Дніпропетровській, Донецькій та Запорізькій областях" в частині позбавлення ОСОБА_1 премії за червень 2021 року шляхом встановлення розміру премії у розмірі нуль відсотків (додаток № 5 до наказу);
- зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та Міністерство юстиції України вирішити питання щодо встановлення ОСОБА_1 премії за червень 2021 року в розмірі 150 відсотків.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що премія є складовою частиною його грошового забезпечення та має виплачуватися в повному обсязі. Позивач вказує, що він, обіймаючи посаду начальника ДУ ШВЦ (№75), добросовісно виконує свої обов`язки, дисциплінарних стягнень не має, а отже законних підстав для невиплати йому премії не було. Також наголошено та тому, що відповідач-1 при прийнятті спірного наказу керувався Порядком погодження надання матеріальних допомог, встановлення надбавок, доплат, підвищень посадових окладів і преміювання керівників установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, підпорядкованих міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 24.06.2020 року №2183/5, який не є нормативно-правовим актом, що додатково свідчить про протиправність наказу Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №197/ОС-21 від 22.07.2021 року в частині, що стосується ОСОБА_1 . Враховуючи наведені обставини, позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.
21.09.2021 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 04.10.2021 року.
01.10.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача-1 є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
04.10.2021 року підготовче засідання відкладено до 11.10.2021 року.
11.10.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача-2 є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
11.10.2021 року у підготовчому засіданні відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі; підготовче засідання у справі закрито та призначено розгляд справи по суті на 18.10.2021 року.
18.10.2021 року від представника відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримано аналогічну правову позицію, що й у відзиві від 07.10.2021 року та зазначено, що оскільки ОСОБА_1 допускав неналежне виконання своїх посадових обов`язків, рішення про непогодження преміювання є правомірним.
18.10.2021 року до судового засідання з`явились позивач та його представник, які підтримали позов та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечували.
Представники відповідачів також з`явилась, проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позовних вимог та надали пояснення, аналогічні викладеним у відзивах на позовну заяву, проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечували.
Представник третьої особи - Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
18.10.2021 року судом ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 з 25.10.2010 року проходить службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.
З 31.01.2017 року позивач обіймає посаду начальника Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 30.01.2017 року №470/к. Має звання - полковник внутрішньої служби (наказ Міністерства юстиції України від 21.08.2018 року №3239/к).
У липні 2021 року на адресу Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції листом від 02.07.2021 року №75/4-1967 року надійшла інформація від Державної установи «Широківський виправний центр (№75)», в якій визначено відсоток премії начальнику зазначеної установи за результатами оперативно-службової діяльності за червень 2021 року в розмірі 150%.
07.07.2021 року на розгляд начальнику Міжрегіонального управління начальником управління - головним бухгалтером управління бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Міжрегіонального управління надана інформація щодо грошового забезпечення керівників бюджетних установ, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, підпорядкованих Південно-Східному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за липень 2021 року.
На основі відкоригованої начальником Міжрегіонального управління інформації сформовано та направлено для погодження до Міністерства юстиції України подання від 08.07.2021 року №3.3-4995/Кр-21.
У цьому поданні керівником Міжрегіонального управління встановлено премію начальнику Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» полковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 в розмірі 150% посадового окладу за результатами оперативно-службової діяльності у червні 2021 року.
У цьому листі серед інформації щодо погодженого відсотка премії керівникам установ відсутні відомості стосовно погодження розміру премії начальнику Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» полковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 .
Через те, що відповідного погодження на преміювання позивача за результатами служби в червні 2021 року не було отримано, керівником Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції видано наказ від 22.07.2021 № 197/ОС-21 про встановлення позивачу премії 0%.
Вважаючи протиправним нездійснення преміювання за червень 2021 року, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 5 ст.23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.
Грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704).
Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 2 п.5 Постанови №704 керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Отже Постанова №704 надає право здійснювати преміювання, та не визначає це обов`язком.
Наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - Порядок №925/5).
Відповідно до п.3 розділу 1 Порядку №925/5 грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Отже, до складу грошового забезпечення серед іншого входять щомісячні (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) додаткові види грошового забезпечення. При цьому премія не є обов`язковою частиною щомісячного грошового забезпечення, а є додатковою стимулюючою виплатою за високі показники в роботі, значний особистий вклад в роботу установи тощо.
Відповідно до п.5 розділу 1 Порядку №925/5 виплата грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу здійснюється за місцем їх служби в межах асигнувань, затверджених кошторисом відповідного органу або установи на грошове забезпечення.
Особам рядового і начальницького складу, які проходять службу в державних підприємствах Державної кримінально-виконавчої служби України, грошове забезпечення виплачується за рахунок і в межах коштів відповідних підприємств.
Пунктами 1-4 розділу 13 Порядку №925/5 встановлено, що керівники органів і установ мають право преміювати осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється згідно з положенням про преміювання, що затверджується в кожному органі та установі, в межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менше ніж 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення з урахуванням фактичних обсягів фінансування, затверджених для бюджетних установ у кошторисах, а також фінансових можливостей підприємств установ виконання покарань.
Премія виплачується разом з виплатою грошового забезпечення в поточному місяці за результатами оперативно-службової діяльності за минулий місяць.
Виплата премії особам рядового і начальницького складу та позбавлення їх премії здійснюються згідно з наказами.
У випадку допущення особами рядового або начальницького складу порушень чи проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.
Пунктом 6 розділу 13 Порядку №925/5 визначено, що керівники органів і установ мають право позбавляти осіб рядового і начальницького складу премії повністю або частково за той розрахунковий період, у якому допущено або виявлено порушення чи проступок, у тому числі за: порушення службової дисципліни; невихід на службу без поважних причин; порушення статутних правил несення служби у варті, добовому наряді, під час патрулювання та чергування; незадовільні показники службової діяльності; викривлення фінансової, бюджетної та статистичної звітності.
Відповідно до п.24 розділу 1 Порядку №925/5 встановлення надбавок, доплат, підвищень посадових окладів, преміювання та надання допомог для оздоровлення, матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань особам начальницького складу, які перебувають на посадах (виконують обов`язки) керівників Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, начальників установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, а також установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України, здійснюється за погодженням із Державним секретарем Міністерства юстиції України у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Аналіз наведеного свідчить про те, що премія начальнику Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» виплачується за погодженням Державного секретаря Міністерства юстиції України за умови наявності відповідного фінансування та є правом керівника позивача, а не його обов`язком.
Таким чином, Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та Міністерство юстиції України не мають обв`язку щомісячно преміювати ОСОБА_1 , оскільки премія є додатковою стимулюючою виплатою.
У зв`язку з цим відповідачем-2 видано наказ від 15.07.2021 року №2371/7 «Про проведення службового розслідування», яким стосовно начальника Державної установи «Широківський виправний центр (№75)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 призначено службове розслідування.
Згідно з приписами п. 7 Порядку погодження надання матеріальних допомог, встановлення надбавок, доплат, підвищень посадових окладів і преміювання керівників установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, підпорядкованих Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 24.06.2020 року №2183/5, на час проведення службового розслідування стосовно керівника бюджетної установи погодження на його преміювання не надається. За результатами службового розслідування у разі відсутності дисциплінарного проступку та підстав до притягнення керівника бюджетної установи до відповідальності премія погоджується за весь період його проведення на підставі відповідного подання Департаменту, міжрегіонального управління.
Тож, беручи до уваги те, що наказом Міністерства юстиції України №2371/7 від 15.07.2021 року стосовно позивача призначено службове розслідування, відповідачем-2 правомірно не погоджено преміювання ОСОБА_1 , а відповідачем-1, в свою чергу, правомірно та обґрунтовано прийнято спірний наказ №197/ОС-21 від 22.07.2021 року, яким позивачу встановлено премію у розмірі нуль відсотків.
Щодо посилань позивача на те, що наказ Міністерства юстиції України №2183/5 від 24.06.2020, який також покладено в основу наказу №197/ОС-21 від 22.07.2021 року, не пройшов процедури державної реєстрації, а отже не є нормативно-правовим актом, то суд не бере їх до уваги з огляду на те, що означений наказ Міністерства юстиції України не є предметом спору у цій справі, а також те, що матеріали справи не містять інформації щодо скасування наказу Міністерства юстиції України №2183/5 від 24.06.2020 року.
Так само суд не бере до уваги і твердження позивача стосовно того, що відповідачами порушено його конституційне право заробляти собі на життя працею, оскільки позбавлення позивача премії за червень 2021 року в жодному разі не може ототожнюватись з позбавленням його права на працю, з огляду на виплату позивачеві щомісячних основних видів грошового забезпечення.
Стосовно інших доводів сторін, то суд зазначає наступне.
Суд враховує й те, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідачі, приймаючи рішення про позбавлення позивача премії за червень 2021 року діяли на підставі та в межах чинного законодавства, а тому протиправні дії з їх боку відсутні.
Також враховуючи те, що відповідачі наділені саме правом, а не обов`язком щодо виплати позивачу премії з врахуванням його особистого внеску в діяльність установи та враховуючи обсяги фонду заробітної плати, суд робить висновок про те, що похідні позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідачів вирішити питання щодо встановлення йому премії за червень 2021 року в розмірі 150 відсотків є необґрунтованими, а підстави для їх задоволення відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, робить висновок про відмову у задоволенні позову.
З огляду на положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду цієї справи, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський