Справа № 640/6146/21
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6146/21 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту 15.07.2021) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 05.01.2021 року №41 про перерахунок пенсії із розрахунку 60% від заробітної плати (грошового забезпечення), визначеної у довідці Київської міської прокуратури від 09.10.2020 року за №21/447 та із застосуванням обмеження максимальним розміром пенсії у десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати пенсію за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", з 01.10.2020 року, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, зазначеної у довідці №21/447 від 09.10.2020 року, виданої Київською міською прокуратурою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії відповідно до якої розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 11.09.2020 р., за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора відділу, яка становить 55 177,50, без обмеження її граничним розміром у 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок різниці між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією позивачем, з 01.10.2020 р., з розрахунку 90% від суми заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 11.09.2020 р., за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора відділу, яка становить 55 177,50 грн, без обмеження граничним розміром та сплатити разово, однією сумою, перерахувавши кошти на рахунок позивача, який буде наданий після набрання рішенням законної сили;

- встановити відповідачу строк в один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання звіту про виконання рішення та попередити про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 КАС України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 60% від суми заробітної плати та обмеження пенсійних виплат граничним розміром.

Зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 01.10.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної у довідці №21/447 від 09.10.2020 р., виданої Київською міською прокуратурою, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог, а також у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що всі судові рішення щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу виконано.

Апелянт зазначає, що згідно частини другої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у чинній редакції визначено, що пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної заробітної плати, до якої включаються усі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З огляду на наведене, апелянт вважає, що відсутні підстави для здійснення позивачу перерахунку у розмірі 90% від заробітної плати.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивачем щодо задоволення вимог апелянта заперечено.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 01.04.2014 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру" (в редакції 2001 року).

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 20.02.2017 р. в адміністративній справі №752/19837/16-а за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, правонаступником якого є ГУ ПФУ в м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії позов задоволено, визнано дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі поданої заяви від 21.11.2016 р. протиправними, зобов`язано Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії) із розрахунку 90% із середнього заробітку, зазначеного в довідках прокуратури м. Києва №18/417 від 01.07.2016 р. без обмеження граничного розміру, починаючи з 01.01.2016 р.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.10.2017р., вказану вище постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 20.02.2017р. скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2020 р. задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 р., постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 р. скасовано, апеляційну скаргу Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишено без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 20.02.2017 р. - без змін.

ОСОБА_1 22.11.2019 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії вх. №134372, до якої серед іншого додав висновок судово-економічної експертизи №60 від 22.11.2019 р., складений судовим експертом Перепелюк С.М .

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві, оформленим листом від 17.12.2019 №304607/03, позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, у зв`язку з чим позивач знову звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі №640/7722/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі №304607/03 від 17.12.2019 р. про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, за результатами розгляду його звернення, зареєстрованого за №134372 від 22.11.2019 р., зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві здійснити з 13.12.2019 р. перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її розміру, визначеної у довідці прокуратури м. Києва №18/417 від 01.07.2016 р., без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року у справі №640/7722/20 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто особі, яка її подала.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2019 р. №640/7722/20 та постанову Шостого апеляційної адміністративного суду від 17.08.2020 р. ГУ ПФУ в м. Києві виконано рішення, в межах зобов`язальної частини, у зв`язку з чим розмір пенсії ОСОБА_1 з травня 2014 року склав 8027,62 грн, з січня 2016 - 11 012,45 грн.

В подальшому, згідно листа №2600-0302-8/148953, ГУ ПФУ в м. Києві здійснило перерахунок пенсії за вислугу років з розрахунку 90% середнього заробітку, зазначеного у довідках прокуратури м. Києва №18/417 від 01.07.2016 року без обмеження граничним розміром, починаючи з 01.01.2016 року.

Окрім того, 18.12.2020 р. позивач отримав протокол/розпорядження про те, що з 12.11.2020 р. зроблено перерахунок пенсії, виходячи з 90% від заробітку - 55 177,50 грн, що становить 49 459,75 грн за рішенням суду.

Надалі, 09.10.2020 р. позивач отримав довідку №21/447 в Київській міській прокуратурі про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Відповідно до зазначеної довідки розмір заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за відповідною (прирівняною) посадою старшого прокурора відділу становить 55 177,50 грн.

Із довідкою позивач 20.10.2020 р. звернувся до відповідача для перерахунку пенсії та з 01.10.2020 року, виходячи з матеріалів пенсійної справи, проведено перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір заробітної плати №21/447 від 09.10.2020 року, виданої Київською міською прокуратурою.

Разом з тим, як визнається відповідачем при перерахунку пенсія обчислена не з 90%, а з 60% грошового забезпечення, при цьому застосовано обмеження граничним розміром, тому з 01.10.2020 року розмір пенсії позивача склав 17 120,00 грн., а з 01.12.2020 року - 17 169,00 грн.

Із зазначеними нарахуваннями не погоджується позивач, з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

На час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначалися статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).

Згідно з частинами першою, дванадцятою, сімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

У подальшому до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. №3668-VI (далі - Закон №3668-VI), внаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ) прийнято 14.10.2014 р.

Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ, в первинній редакції, мала такий текст: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01.10.2011 р. - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Розділ XII "Прикінцеві положення" Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).

01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:

частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України";

частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015 р.) викладено у такій редакції: "20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України "Про прокуратуру";

законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

При цьому, у грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 р. №7-р(II)/2019 та вирішив таке:

визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, неодноразово судовими рішеннями (у справах №752/19837/16-а та №640/7722/20) визнавалося право позивача на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII, зокрема, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її розміру.

Більш того, до 01.10.2020 року пенсія позивачу на виконання зазначених судових рішень нараховувалася саме з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати та без обмеження її розміру.

Разом з тим, після подання позивачем заяви про перерахунок пенсії на підставі довідки №21/447 Київської міської прокуратури від 09.10.2020 року, відповідачем здійснено перерахунок та знов зменшено основний розмір до 60%, не дивлячись на наявність судових рішень, якими визнано право позивача на перерахунок пенсії, виходячи з 90% розміру та без обмеження граничним розміром.

Апелянт зазначає, що станом на сьогодні діє редакція Закону України "Про прокуратуру" №1697-18, якою передбачено, що умови та порядок перерахунок призначених працівникам прокуратури, визначаються Кабінетом Міністрів України.

В частині другій статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у чинній редакції визначено, що пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної заробітної плати, до якої включаються усі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З огляду на наведене, апелянт вважає, що відсутні підстави для здійснення позивачу перерахунку у розмірі 90% від заробітної плати.

Поряд із цим, як вірно зазначено судом першої інстанції, судовими рішеннями, що набрали законної сили, у справах №752/19837/16-а та №640/7722/20, визначено право позивача на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII, зокрема, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її розміру, та які виконувалися відповідачем.

Останнє судове рішення ухвалено Окружним адміністративним судом міста Києва 30 вересня 2020 року у справі №640/7722/20, при цьому під час розгляду зазначеної справи судом досліджувалися аналогічні доводи відповідача та надавалася їм відповідна оцінка.

У цьому світлі, а також з урахуванням відсутності інших нових обставин, які б давали підстави для іншого застосування відсоткового розміру грошового забезпечення позивача, суду не зрозуміло з яких підстав пенсію позивачу перераховано з 01.10.2020 року з розрахунку 60% від заробітної плати.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсійного забезпечення позивача з 90% до 60%.

Також безпідставними є доводи апелянта в частині посилань на статтю 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, згідно з якими, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016р. відсутня частина сьома статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, чітко зазначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Касаційний адміністративним суд у складі Верховного Суду вже розглядав подібні справи і висловлював правову позицію щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Зокрема, у постанові від 12.11.2019 р. у справі №360/1428/17 Верховний Суд виходив з того, що обмеження граничного розміру пенсії в 2017 році були введені Законом №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Колегія суддів Верховного Суду зазначила, що згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01 січня 2016 року та не застосовується до пенсій, які призначені до 01 січня 2016 року.

Відтак, обмеження виплати пенсії максимальним розміром застосовується з 01 січня 2016 року, а пенсії, призначені до 01 січня 2016 року та перевищують встановлений максимум, не можуть бути зменшені.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про прокуратуру" (в редакції 2001 року) з 01.04.2014 р., відтак, обмеження пенсії граничним розміром не поширюються на позивача, оскільки пенсія йому призначена до 01 січня 2016 року.

Отже, право позивача на перерахунок та отримання пенсії, виходячи з 90% складових заробітної плати та без обмеження граничним розміром підтверджено як нормами чинного законодавства, так і судовими рішеннями, що набрали законної сили.

З огляду на встановлені судом обставини, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 10.11.2021року)