Справа № 640/32299/20
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року м. Київ № 640/32299/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до 1) Києво-Святошинського районного суду Київської області 2) Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідачів у наданні позивачу щорічної оплачуваної відпустки тривалістю 30 робочих днів з виплатою допомоги на оздоровлення за період з 11.01.2019 по 10.01.2020, додаткової оплачуваної відпустки за стаж роботи більше 10 років за 2019 та 2020 роки, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, починаючи з 11.01.2019,

- стягнути з Києво-Святошинського районного суду Київської області на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 964140,70 гривень,

- стягнути з Києво-Святошинського районного суду Київської області компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову відпустки, а також упущену вигоду у формі неотриманої допомоги на оздоровлення у розмірі 388997,40 гривень,

- визнати протиправною відмову відповідачів враховувати період вимушеного прогулу до стажу,

- зобов`язати відповідачів врахувати період вимушеного прогулу з 11.01.2019 до стажу, який дає право позивачу на щорічну відпустку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при виданні Головою Києво - Святошинського районного суду Київської області наказу від 14.08.2020 № 6-К, у зв`язку з визнанням судом протиправним та скасуванням рішення Вищої ради правосуддя щодо звільнення позивача, не було вирішено питання про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу та питання компенсації невикористаних позивачем щорічних відпусток за період вимушеного прогулу, починаючи з 11.01.2019 по 13.08.2020. Також позивач зазначив про те, що листом від 20.11.2020 № 04-25/1922/20-вих відповідачем 2 було протиправно відмовлено йому як в наданні, так і в компенсації щорічних відпусток.

При цьому, позивач посилався на те, що оскільки він був позбавлений можливості працювати з моменту його незаконного звільнення і до моменту його поновлення на посаді, має місце вимушений прогул за час якого має бути компенсований середній заробіток. Крім того позивач зазначив про те, що як чинним законодавством, так і судовим прецедентом Верховного Суду вже встановлено, що період вимушеного прогулу враховується до стажу роботи, який дає право на відпустку, а поновлення особи на посаді після незаконного звільнення не є укладенням нового трудового договору, з огляду на що він також має гарантоване право на відпустку з огляду на те, що він перебував саме у вимушеному прогулі, що виник не з його вини.

Відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти позовних вимог з огляду на те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при ухваленні рішення у справі № 9901/33/19 не вирішував питання про поновлення позивача на посаді судді, з огляду на що підстави для виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні. Також відповідач 2 зазначив про те, що питання призначення та звільнення суддів належить виключно до повноважень Вищої ради правосуддя, а не відповідача 1.

Водночас, відповідач 2 зазначив про те, що він не є суб`єктом прийняття рішення про надання суддям щорічних відпусток та виплати компенсації за невикористані відпустки, а у відповіді оформленій листом від 20.11.2020 №04- 25/1922/2020/20-вих позивача було повідомлено, що листи територіального управління не є нормативно-правовими актами, мають роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм. Крім того відповідач 2 вказав на те, що позивачем у позовній заяві не зазначено, в чому полягає порушення його прав, свобод або законних інтересів зі сторони відповідача 2 та не обґрунтував якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідач 2 порушив його права, свободи або законні інтереси.

Відповідачем 1 відзиву на позовну заяву суду надано не було. Ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2021 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, відповідно до довідки про доставку електронного листа, була 11.01.2021 доставлена до електронної скриньки відповідача - 1.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18.12.2018 Вищою радою правосуддя за результатами розгляду подання Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя про звільнення судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України прийнято рішення № 3948/0/15-18 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України", яким керуючись пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, статтею 56 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», статтею 115 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Вища рада правосуддя вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади судді Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

10.01.2019 Головою Києво - Святошинського районного суду Київської області, відповідно до статей 24, 115 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", статті 126 Конституції України, видано наказ № 1-К, яким звільнено з 10.01.2019 ОСОБА_1 з посади судді Києво - Святошинського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України. Підставою видання наказу зазначено рішення Вищої ради правосуддя від 18.12.2018 № 3948/0/15-18 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України".

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.06.2020 у справі №9901/33/19 (адміністративне провадження №П/9901/33/19) задоволено позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, визнано протиправним та скасовано рішення Вищої ради правосуддя від 18.12.2018 № 3948/0/15-18 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

14.08.2020 Головою Києво - Святошинського районного суду Київської області, у зв`язку з набранням чинності зазначеним рішенням Верховного Суду, видано наказ № 6-К, відповідно до якого наказ голови суду від 10.01.2019 №1-К "Про звільнення судді ОСОБА_1 " вважати таким, що втратив чинність та зарахувати ОСОБА_1 до штату Києво - Святошинського районного суду Київської області з 11.01.2019 з посадови окладом відповідно до штатного розпису.

Наказом Голови Києво - Святошинського районного суду Київської області від 10.09.2020 № 7-К "Про внесення змін до наказу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 14.08.2020 №6-К", пункт 2 вказаного наказу викладено в наступній редакції: "Зарахувати суддю ОСОБА_1 до штату Києво- Святошинського районного суду Київської області з 14 серпня 2020 року, з посадовим окладом відповідно до штатного розпису.".

Суддя Києво - Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 звернувся до начальника ТК ДСА України в Київській області зі зверненням від 30.10.2020 № 04-05/70/2020 "Щодо надання відпусток та виплати компенсації за дні невикористаних відпусток".

Листом від 20.11.2020 № 04-25/1922/20-Вих Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області повідомило судді Кисво- Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 наступне: "Як вбачається з листа від 30.10.2020, Вас зараховано до штату суду з 14.08.2020 року з посадовим окладом відповідно до штатного розпису, наказ суду від 10.09.2020 № 7-К.

Таким чином, у Вас відпрацьований робочий рік для надання щорічної основної відпустки буде відлічуватися з дня укладення трудового договору із судом, тобто з 14.08.2020-13.08.2021.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що Вас зараховано до штату Києво - Святошинського районного суду Київської області з 14.08.2020, територіальне управління приходить до висновку:

1. Ви не маєте право на отримання щорічної оплачуваної відпустки тривалістю 30 робочих днів з виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу за період з 10.01.2019-09.01.2020, оскільки не перебували в зазначений період у трудових відносинах з Києво-Святошинським районним судом Київської області, наказ суду від 10.01.2019 № 1-К.

2. Ви не маєте право на отримання додаткової оплачуваної відпустки за стаж роботи більше 10 років за 2019 рік, оскільки не перебував в зазначений рік у трудових відносинах з Кисво-Святошинським районним судом Київської області, наказ суду від 10.01.2019 № 1-К.

3. Ви маєте право па отримання щорічної оплачуваної відпустки повної тривалості 30 робочих днів з виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу за відпрацьований період, який відлічується з дня укладення трудового договору із судом, тобто з 14.08.2020 - 13.08.2021 за умови, що таку відпустку використаєте після закінчення шести місяців безперервної роботи в суді та відповідно до узгодженого графіку надання відпусток.

4. Ви маєте право на отримання додаткової оплачуваної відпустки за стаж роботи більше 10 років за 2020 рік, оскільки перебуваєте у трудових відносинах із Києво-Святошинським районним судом Київської області з 14.08.2020 за умови, що така відпустка узгоджена графіком надання відпусток.

5. Ви не маєте право на отримання грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки починаючи з 10.01.2019, оскільки не перебували в зазначений період у трудових відносинах з Києво-Святошинським районним судом Київської області, наказ суду від 10.01.2019 № 1-К.".

Позивач вважаючи, що йому має бути виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу та компенсацію невикористаних ним щорічних відпусток за період вимушеного прогулу, починаючи з 11.01.2019 по 13.08.2020 та зараховано відповідний період до стажу, який дає право на щорічну відпустку звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Преамбулою Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 112 зазначеного Закону суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді, є підставою для звільнення судді з посади.

Частиною другою статті 115 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що факти, що свідчать про вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді, мають бути встановлені Вищою радою правосуддя (її відповідним органом).

Згідно з положеннями статті 56 Закону України від 21.12.2016 Закону України "Про Вищу раду правосуддя", частини другої статті 115, пункті 6 частини першої, пункті 1 частини восьмої статті 109 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", питання про звільнення судді з підстави, визначеної пунктом 3 частини шостої статті 126 Конституції України, Вища рада правосуддя розглядає на підставі подання Дисциплінарної палати про звільнення судді, якою за наслідками дисциплінарного провадження встановлено факти, що свідчать про вчинення істотного дисциплінарного проступку, грубе чи систематичне нехтування обов`язками, що є несумісним зі статусом судді або виявило його невідповідність займаній посаді. За результатами розгляду питання про звільнення судді із зазначеної підстави Вища рада правосуддя ухвалює вмотивоване рішення.

Пунктом 4 частини першої та часто другою статті 24 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" встановлено, що голова місцевого суду видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ. Голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Частиною першою статті 35 Закону України "Про Вищу раду правосуддя" встановлено, що рішення Вищої ради правосуддя може бути оскаржене до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Згідно з частиною третьою статті 35 вказаного Закону оскарження рішення Вищої ради правосуддя не зупиняє його виконання, якщо інше не визначено законом.

Таким чином, рішення Вищої ради правосуддя щодо звільнення судді з посади є безумовною підставою для видання головою місцевого суду відповідного наказу. При цьому, голові місцевого суду не надано повноважень щодо надання оцінки відповідному рішенню Вищої ради правосуддя та його оскарження не зупиняє його виконання.

Наказ від 10.01.2019 № 1-К, яким позивача було звільнено з 10.01.2019 з посади судді Києво - Святошинського районного суду Київської області було видано головою Києво - Святошинського районного суду Київської області на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 18.12.2018 №3948/0/15-18 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України".

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.06.2020 у справі №9901/33/19 (адміністративне провадження №П/9901/33/19) визнано протиправним та скасовано рішення Вищої ради правосуддя від 18.12.2018 № 3948/0/15-18 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Києво-Святошинського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України судом апеляційної інстанції у справах, визначених частиною другою цієї статті, є Велика Палата Верховного Суду. Судове рішення Верховного Суду у таких справах набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, рішенням суду, яке набрало законної сили 16.07.2020, рішення Вищої ради правосуддя від 18.12.2018 № 3948/0/15-18 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Києво -Святошинського районного суду Київської області на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України визнано протиправним та скасовано. Водночас, вказане рішення суду не містить жодних положень щодо поновлення позивача на посаді судді Києво - Святошинського районного суду Київської області з якої його звільнено наказом від 10.01.2019 № 1-К на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 18.12.2018 № 3948/0/15-18.

Відповідно до наказу голови Києво - Святошинського районного суду Київської області від 14.08.2020 №6-К, зі змінами внесеними наказом від 10.09.2020 №7-К, у зв`язку з набранням чинності рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.06.2020 у справі №9901/33/19 (адміністративне провадження №П/9901/33/19), визнано таким, що втратив чинність наказ голови суду від 10.01.2019 №1-К "Про звільнення судді ОСОБА_1 " та зараховано суддю ОСОБА_1 до штату Києво - Святошинського районного суду Київської області з 14.08.2020 з посадовим окладом відповідно до штатного розпису.

Зазначені накази позивач у рамках даної адміністративної справи не оскаржує та доказів на підтвердження їх визнання протиправними та скасування, позивачем суду надано не було.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином у суду відсутні правові підстави для надання оцінки правомірності видання головою Києво - Святошинського районного суду Київської області наказів від 14.08.2020 №6-К та від 10.09.2020 №7-К.

Отже, відповідно до наказів голови Києво - Святошинського районного суду Київської області від 10.01.2019 № 1-К та від 14.08.2020 №6-К, зі змінами внесеними наказом від 10.09.2020 №7-К, позивача звільнено з 10.01.2019 з посади судді Києво - Святошинського районного суду Київської області та зараховано до штату Києво - Святошинського районного суду Київської області з 14.08.2020.

У суду відсутні правові підстави для висновку про те, що період з 11.01.2019 по 13.08.2020 має вважатися таким, протягом якого позивач перебував на посаді судді Києво - Святошинського районного суду Київської області, у той час, як факт необхідності зарахування відповідного періоду до стажу перебування на посаді судді Києво - Святошинського районного суду Київської області є єдиною обставиною на яку позивач посилається, як на обґрунтування позовних вимог.

Керуючись статтями 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Києво-Святошинського районного суду Київської області (03170, м. Київ, вул. Мельниченка, 1, ), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (01601, м. Київ, Бульвар Лесі Українки, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов