Справа № 400/6521/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11.11.2021 р. Справа № 400/6521/21
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про компенсацію судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
У провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №400/6521/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
В позовній заяві від 12.08.2021 року позивач заяви клопотав про відшкодування витрат на правничу допомогу а також про надання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.10.2021 року у справі № 400/6521/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Миколаївській області" від 18.06.2021 року № 33/35-Г-17 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Миколаївській області" від 18.06.2021 року № 33/35-Г-17, виходячи з 53% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

02.11.21 представником ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 05.11.2021 року суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі №400/6521/21 на 10 листопада 2021 року.

09.11.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Миколаївській області надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, мотивовані тим, що розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 10.11.2021 року, не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши надані учасниками сторін докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше пятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 цього Кодексу.

З огляду на те, що заява про надання доказів на підтвердження понесених судових витрат була подана відповідачем 12.08.2021 року і такі документи були подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд вважає, що вказане питання має бути вирішене в порядку ст. 252 КАС України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 252 КАС Ураїни, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, згідно з частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Таким чином, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, Суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача заявлені вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у вигляді юридичної консультації клієнта щодо перерахування пенсій пенсіонерам МВС з 01.12.2019 року, щодо порядку звернення до ТМО за отриманням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, формування та подача до суду позовної заяви в інтересах клієнта про визнання протиправними дії Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Микоалївській області" від 18.06.2021 року №33/35-Г-17; зобов`язання Головного управління ПФУ в Миколаївській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Микоалївській області" від 18.06.2021 року №33/35-Г-17, виходячи з 53% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Так, суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що 10.07.2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням "Іващенко та Партнери", в особі керуючого партнера Іващенка Євгена Володимировича укладено договір про правову допомогу.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 вказаного Договору, в порядку і на умовах, изначених цим договорам, Адвокатське об`єднання приймає доручення на представництво інтересів Клієнта у спорі з ГУ ПФУ у Миколаївській області щодо перерахунку його пенсії, як пенсіонера МВС України, та у спорах з будь-якими фізичними і юридичними особами з цього приводу (далі - Доручення). Сторони домовились, що виконання доручення за цим договором здійснюється наступними адвокатами Адвокатського об`єднання (надалі - Адвокат): Волторніст Сергій Іванович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1952 від 09.01.2018 року.

Згідно п. 2 Договору, Адвокатське об`єднання має право на отримання гонорару у зв`язку з виконанням доручення Клієнта у порядку, встановленому цим договором. Гонорар полягає, зокрема в оплаті послуг Адвоката з виконання доручення.

Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання в якості винагороди за виконання доручення , зокрема, доручення суму грошових коштів у розмірі - 1000 грн.

Право Адвокатського об`єднання на отримання гонорару виникає, зокрема, при оплаті згідно з затвердженими розцінками - з моменту закінчення виконання відповідної дії.

Обов`язок Клієнта сплатити гонорар виникає з моменту отримання Клієнтом Акту приймання- передачі наданих послуг, який повинен бути виконаним протягом 5 (п`яти) наступних днів. Якщо Клієнт має претензії до якості наданої правової допомоги, він відмічає про це в Акті приймання- передачі наданих послуг разом з його підписанням. Якщо Клієнт протягом 5 (п`яти) днів з моменту виставлення йому для підписання Акту приймання-передачі наданих послуг не підписує вказаний акт та не відмічає про свої претензії, акт вважається підписаним і підлягає оплаті.

Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Адвокатського об`єднання або оплаті в касу. Якщо гонорар полягає в переданні права на майно, така передача здійснюється шляхом підписання відповідного договору і акту приймання- передачі. Клієнт вправі вимагати від Адвоката (Адвокатського об`єднання) доказів проведення оплати.

На виконання умов вказаного договору 01.11.2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням "Іващенко та Партнери", в особі керуючого партнера Іващенка Євгена Володимировича складено акт про приймання - передачі наданих послуг № 1 до договору про правову допомогу №10/07/2021-1 від 10.07.2021 року, відповідно до якого сторони підтверджують, що виконавцем були виконані наступні послуги, а саме:

- юридична консультація клієнта щодо перерахування пенсій пенсіонерам МВС з 01.12.2019 року, щодо порядку звернення до ТМО за отриманням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, використано 30 хвилин, всього 500 грн.;

- формування та подача до суду позовної заяви в інтересах клієнта про визнання протиправними дії Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Микоалївській області" від 18.06.2021 року №33/35-Г-17; зобов`язання Головного управління ПФУ в Миколаївській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України в Микоалївській області" від 18.06.2021 року №33/35-Г-17, виходячи з 53% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, використано 2 години 30 хвилин, всього 2500 грн.

Крім того, представником позивача надано суду рахунок-фактуру №1 від 01.11.2021 року, згідно якого позивач сплатив Адвокатському об`єднанню "Іващенко та Партнери" 3000 грн.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Разом з тим, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, а також такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, тобто доведеними стороною в процесі.

В даному випадку, суд зауважує про безпідставність включення до суми вартості послуг на правничу допомогу вартості послуг адвоката на юридичну консультацію клієнта щодо перерахування пенсій пенсіонерам МВС з 01.12.2019 року, щодо порядку звернення до ТМО за отриманням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки вказані дії є складовими підготовки адміністративного позову та формування додатків до нього та не можуть бути кваліфіковані як окремо визначені дії з окремо визначеною вартістю.

Окрім того, предмет спору у цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Таким чином, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

На підставі вище викладеного, враховуючи часткове задоволення позовних вимог у справі, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат шляхом компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розмірі 1000,00 грн.

Відтак, сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 132,139,205, 243,252, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати у справі №400/6521/21 - задовольнити часково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.1. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 11.11.2021 року.

Суддя Г.В. Лебедєва