Справа № 640/23980/21
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року м. Київ № 640/23980/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД"
до приватного виконавця Барладіна Петра Олександровича
провизнання протиправним та скасування постанови

прийняв до уваги наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Барладіна Петра Олександровича, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Барладіна Петра Олександровича від 23.07.2021 року про накладення штрафу у сумі 5 100,00 грн., винесену ним у виконавчому провадженні № 66045455.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що станом на момент винесення приватним виконавцем Барладіним П.О. оскаржуваної постанови позивач не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження №66045455, та був позбавлений права на добровільне виконання рішення суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до розгляду по суті на 09.09.2021 о 09:30.

09.09.2021 суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, вважає позовну заяву безпідставною та такою що не підлягає задоволенню. Зазначає, що всі дії за виконавчим провадженням №66045455, у тому числі винесення постанови про накладення штрафу спрямовані на забезпечення виконання остаточного судового рішення, вчинені виконавцем відповідно до закону, в межах повноважень виконавця, і право позивача не було порушено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватним виконавцем Барладіним Петром Олександровичем здійснювалося примусове виконання виконавчого листа № 761/17325/19-ц, виданого 13.01.2021 року суддею Печерського районного суду міста Києва про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД оформити трудові відносини з ОСОБА_1 , яка з 14.12.2018 року до 21.01.2019 року працювала на посаді прибиральниці службових приміщень в Товаристві без укладення трудового договору, про що внести до трудової книжки ОСОБА_1 відповідні записи після надання трудової книжки із зазначенням про звільнення за частини 3 статті 38 Кодексу законів про працю України, у виконавчому провадженні № 66045455, відкритому постановою від 08.07.2021 року.

Відповідно до пункту другого резолютивної частини боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та надати виконавцю відповідне підтвердження факту його виконання у вигляді копії трудової книжки ОСОБА_1 із відповідним записом про звільнення за частиною 3 статті 38 Кодексу законів про працю України.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.07.2021 № 66045455 було направлено позивачу за адресою: 03150, м.Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-а.

Позивач стверджує, що копію постанови від 08.07.2021 про відкриття виконавчого провадження № 66045455 за вказаною адресою товариство не отримувало, оскільки з 17.09.2020 року місцезнаходженням ТОВ "АДМІТАД" : 04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6, корпус 1, офіс 401, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.09.2020 року № 3 (засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

22.07.2021 за актуальним місцезнаходженням позивача складено акт про перевірку виконавцем виконання рішення боржником.

З цього акту вбачається, що виконавцем повідомлено боржника про відкрите виконавче провадження № 66045455 та обов`язок останнього виконати рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист. Також зазначено, що при перевірці виконання рішення присутній представник стягувача, повноваження якого перевірив виконавець, який готовий надати трудову книжку стягувача для виконання рішення суду. Боржник відмовився від виконання рішення суду у присутності виконавця та не надав підтвердження його виконання.

В запереченнях до акту від 22.07.2021 зазначено, що відповідно до довіреності яка зареєстрована в реєстрі за №346 та засвідчена нотаріусом Чорноног Л.В., повноваження у представника стягувача на передачу особисто трудової книжки - відсутні.

23.07.2021 приватним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, якою вирішено за невиконання боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує Боржника виконати певні дії (частина 2 статті 63, частина 1 статті 75 Закону № 1404-VII1) накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «АДМІТАД» штраф на користь держави у розмірі 5 100,00 грн.

Постанову про накладення штрафу від 23.07.2021 було направлено за адресою: 03150, м.Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-а.

Позивач стверджує, що копії постанови приватного виконавця від 08.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66045455 та оскаржуваної постанови позивач отримав лише 10.08.2021 року, оскільки ці документи виконавець надіслав на актуальну адресу місцезнаходження лише 05.08.2021 року на прохання ТОВ «АДМІТАД», а отже позивач був позбавлений права на добровільне виконання рішення суду.

На виконання постанови Київського апеляційного суду у справі №761/17325/19-ц від 10.12.2021 ТОВ «АДМІТАД» видало наказ від 06.2021 №108/1-K про прийом ОСОБА_1 на роботу, а також наказ від 06.2021 №108/2-K про звільнення ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 83 Кодексу законів про працю України.

16.08.2021 приватним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до заяви стягувача у порядку пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач вважаючи постанову від 23.07.2021 року про накладення штрафу у сумі 5 100,00 грн., винесену у виконавчому провадженні № 66045455 протиправною та такою, що суперечать Закону України "Про виконавче провадження, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону № 1404 встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою, пунктами 16, 18 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Частиною четвертою статті 19 Закону № 1404 передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 6 частиною п`ятою статті 19 Закону № 1404 встановлено, що боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 63 Закону встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до частин першої - третьої статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

При цьому, застосування такого заходу реагування як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Отже, слід дійти висновку, що постанову про накладення штрафу державним виконавцем може бути винесено лише після перевірки виконання такого рішення та у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Відповідно до статті 65 Закону № 1404 рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що боржник отримав матеріали ВП №66045455 лише 10.08.2021 року, оскільки ці документи виконавець надіслав на актуальну адресу місцезнаходження лише 05.08.2021 року на прохання ТОВ «АДМІТАД», а отже позивач був позбавлений права на добровільне виконання рішення суду.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" зазначено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Суд зауважує, що "поважність причин" це оціночне поняття.

Поважні причини - це обставини, що діють на волю суб`єкта, з яким законодавець пов`язує звільнення цього суб`єкта від виконання покладених на нього обов`язків або від визначених законодавством негативних наслідків його поведінки.

До поважних причин можуть бути віднесені будь-які обставини навколишнього світу. Це можуть бути як дії фізичних або юридичних осіб, так і явища, які не залежать від волі людини. Такі обставини мають впливати на волю суб`єкта трудових правовідносин. Саме внаслідок дії цих обставин, що виникли раптово або закономірно, він не має змоги належним чином виконувати покладені на нього обов`язки.

Обставини, що визначаються законом як поважні причини, звільняють суб`єкта трудових правовідносин від виконання покладених на нього обов`язків або негативних для нього наслідків.

Із змісту мотивувальної частини постанови державного виконавця від 23.07.2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100, 00 грн. судом встановлено, що підставою для її постановлення є невиконання рішення суду у строк, встановлений державним виконавцем, однак у відповідачу не було відомо про ВП №66045455 та про сплив даного строку.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника".

ТОВ «АДМІТАД» видало наказ від 06.2021 №108/1-K про прийом ОСОБА_1 на роботу, а також наказ від 06.2021 №108/2-K про звільнення ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 83 Кодексу законів про працю України. Однак представник стягувача відмовилася надати трудову книжку для внесення відомостей, що зафіксовано в акті про перевірку виконавцем виконання рішення боржником від 16.08.2021, отже позивачем вчинені усі необхідні дії для виконання рішення суду.

16.08.2021 приватним виконавцем у порядку пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, якою припинено заходи примусового виконання рішення.

Дослідивши документи, подані сторонами та обставини справи в цілому, суд дійшов висновку, що позивачем вчинялись активні дії з метою виконання рішення суду, що підтверджуються долученими до матеріалів справи документами.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією 20.08.2021 року № 9056 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. Відтак, з огляду на задоволення позову, суд дійшов висновку про присудження на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2270 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірна прийнято оскаржувана постанова, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД"( 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, корпус 1. оф. 401, ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Барладіна Петра Олександровича (03057, Київ, вул. Смоленська 31/33, літ. «Б», 8 поверх) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Барладіна Петра Олександровича від 23.07.2021 року про накладення штрафу, винесену ним у виконавчому провадженні № 66045455.

3. Стягнути на користь Товариством з обмеженою відповідальністю "АДМІТАД" "( 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 6, корпус 1. оф. 401, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп. ( дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Барладіна Петра Олександровича (03057, Київ, вул. Смоленська 31/33, літ. «Б», 8 поверх).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.О. Арсірій