Справа № 400/580/21
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 400/580/21

провадження № К/9901/38982/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Кашпур О. В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

25 жовтня 2021 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.

28 жовтня 2021 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що позивач, звернувшись до суду з цим позовом, заявив такі вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Миколаївській області від 11 січня 2021 року №15-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » та наказ Головного управління ДПС у Миколаївській області від 16 січня 2021 року №33-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 16 січня 2021 року»;

- призупинити остаточну ліквідацію (процедуру припинення юридичної особи) Головного управління ДПС у Миколаївській області до вирішення справи по суті;

- поновити ОСОБА_1 на постійній посаді головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у Миколаївській області;

- зобов`язати правонаступника Головного управління ДПС у Миколаївській області запропонувати ОСОБА_1 повний перелік вакантних (постійних) посад та прийняти ОСОБА_1 на роботу на обрану ним посаду;

- стягнути на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 червня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Миколаївській області від 11 січня 2021 року №15-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ».

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Миколаївській області від 16 січня 2021 року №33-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 16 січня 2021 року».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за один місяць в сумі 12120,84 грн.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2021 року до 11 червня 2021 року у сумі 44818,92 грн.

У задоволенні вимоги про зобов`язання правонаступника Головного управління ДПС у Миколаївській області запропонувати ОСОБА_1 повний перелік вакантних (постійних) посад та прийняти ОСОБА_1 на роботу на обрану ним посаду відмовлено.

Позивачем подано касаційну скаргу, в якій автор просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз доводів касаційної скарги у сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Передбачених підпунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обставин суд касаційної інстанції не вбачає.

Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку зі звільненням з якої виник цей спір (головний державний ревізор-інспектор відділу боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у Миколаївській області), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з останнім під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, розуміються, зокрема, керівники, заступники керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва або Севастополя.

На підставі викладеного Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, а встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 400/580/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області, ДПС України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

О. В. Кашпур