Справа № 761/25687/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Черпіцької Л.Т. та суддів Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від "16" лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти сержанта поліції Служалого Андрія Анатолійовича Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И Л А:

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача інспектора 4 батальйону 1 роти сержанта поліції Служалого Андрія Анатолійовича Управління патрульної поліції у місті Києві, Департамент патрульної поліції, в якому просив суд: визнати дії відповідача незаконними; визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 2907804 від 01.08.2020 року, видану патрульним поліцейським Управління патрульної поліції у місті Києві інспектором 4 батальйону 1 роти, сержантом поліції Служалим Андрієм Анатолійовичем та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що на нього було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 , керуючи ТЗ проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3. Правил - Порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів». Однак, з застосуванням адміністративного стягнення за правопорушення позивач не згодний, а тому звернувся з позовом до суду для захисту своїх порушених прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від "16" лютого 2021 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти сержанта поліції Служалого Андрія Анатолійовича Управління патрульної поліції у місті Києві Управління патрульної поліції у місті Києві, Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задоволено.

Визнано незаконними дії інспектора 4 батальйону 1 роти сержанта поліції Служалого Андрія Анатолійовича Управління патрульної поліції у місті Києві Управління патрульної поліції у місті Києві щодо складання постанови серії ЕАМ № 2907804 від 01.08.2020 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за порушення ч.2 ст.122 КУпАП.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАМ № 2907804 від 01.08.2020 року про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрито.

Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 420,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання дій інспектора щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними. Зазначив, що вимога позивача визнати дії інспектора протиправними є необґрунтованою, оскільки визнання дій протиправними не свідчить про відновлення прав позивача у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині визнання дій інспектора щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу положень ч.1 та ч.2 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З системного аналізу зазначених правових норми вбачається, що підставою адміністративного позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доводить факт порушення своїх прав.

При цьому, право на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване в інших законах, передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Під підставою адміністративного позову слід розуміти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доводить факт порушення своїх прав.

Колегія суддів звертає увагу, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, зокрема з поміж іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб та чи забезпечить такий спосіб захисту відповідного порушеного права позивача, враховуючи при цьому наступний етап процесу - виконання судового рішення.

Стосовно вимоги про визнання протиправними дій відповідача слід вказати наступне.

Частиною 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в даному випадку суд може скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому, визнання дій працівника поліції протиправними не передбачено ч. 3 ст. 286 КАС України та не є належним захистом прав позивача визначеним законом.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання дій Відповідача протиправними, оскільки Позивачем не надано доказів протиправності таких дій.

Надаючи оцінку зазначеним висновкам суду першої інстанції, колегія суддів ураховує позицію Верховного Суду у подібних правовідносинах, що викладена у постанові від 07 лютого 2019 року у справі № 640/6550/15-а. У межах вказаної справи позивач оскаржував дії інспектора державної автомобільної інспекції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду вказаної справи Верховний Суд висловив позицію, згідно з якою адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими. Таким чином, підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Іншою умовою задоволення адміністративного позову Верховний Суд визначив те, що рішення суду має бути ефективним засобом захисту прав позивача. Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Верховний Суд дійшов до висновку, що визнання протиправними дій інспектора державної автомобільної інспекції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства, а тому погодився із висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, на думку колегії суддів належним способом захисту порушеного права Позивача в спірних правовідносинах достатнім буде визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2907804 від 01.08.2020 року, видану патрульним поліцейським Управління патрульної поліції у місті Києві інспектором 4 батальйону 1 роти, сержантом поліції Служалим Андрієм Анатолійовичем та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону в частині визнання дій інспектора протиправними щодо притягнення до адміністративної відповідальності, і підлягає скасуванню в цій частині.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАМ № 2907804 від 01.08.2020 року про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не оскаржується, а тому законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині в силу приписів ст. 308 КАС України апеляційним судом не перевіряється.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.241,242,310,317,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від "16" лютого 2021 року в частині визнання незаконними дії інспектора 4 батальйону 1 роти сержанта поліції Служалого Андрія Анатолійовича Управління патрульної поліції у місті Києві Управління патрульної поліції у місті Києві щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від "16" лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 09 листопада 2021 року.

Головуючий суддяЛ.Т.Черпіцька
Судді: О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків