Справа № 640/3257/21
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року м. Київ № 640/3257/21

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді - Шевченко Н. М.,

за участі секретаря судового засідання - Поліщук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шайєр Україна» до Головного управління ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС про визнання протиправними та скасування рішень,

за участі учасників справи:

представника позивача - Калити І.В.,

представника відповідача - Поліщук М.В.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шайєр Україна» (надалі по тексту також - позивач, ТОВ «Шайєр Україна») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Головного управління ДПС у м. Києві (надалі по тексту також - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 2 та № 2 від 30 жовтня 2020 року Головного управління Державної податкової служби України в місті Києві.

Протокольною ухвалою в судовому засіданні 17.06.2021 суд ухвалив провести заміну відповідача Головне управління ДПС у м. Києві на ГУ ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, і тому позивач вважає спірні рішення такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, в якому зазначено, що висновки податкового органу за результатом проведеної перевірки відносно позивача є обґрунтованими та правомірними, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення не підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши представників сторін, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

У період з 26 серпня 2020 року по 15 вересня 2020 року (з урахуванням продовження терміну перевірки з 09 вересня 2020 року по 15 вересня 2020 року) податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Шайєр Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 15.09.2020, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 15.09.2020, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 11.09.2015 по 15.09.2020 та іншого законодавства за відповідний період, за результатами якої складено акт від 22.09.2020 № 67/26-15-07-02-05/40005926.

У висновках акта перевірки зазначено порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ в загальній сумі 1 380 460,00 грн за звітні періоди 2017 - 2019 років, та п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України в частині відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на відповідну суму ПДВ.

На підставі вищевказаного акта прийнято податкові повідомлення-рішення: №2 від 30 жовтня 2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 380 460,00 грн за основним платежем та 345 115,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), що загалом складає 1 725 575,00 грн; № 2 від 30 жовтня 2020 року про накладення штрафу у зв`язку з відсутністю складення та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, податкових накладних / розрахунків коригування з ПДВ на загальну суму 3 400 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 ПК України).

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, у податковому обліку господарські операції та витрати за ними мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесення витрат. Податковий кредит має бути обов`язково підтверджений податковою накладною.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996 від 16.07.1999, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення в бухгалтерському обліку первинних документів встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.

Згідно з пунктом 2.1 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до пункту 2.2 Положення підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2.4 Положення).

У розумінні підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Перевірці підлягають фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

Відповідно до п.п. 14.1.108 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Відповідно до п. 198.5 ст. 198 Кодексу: Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 етапі 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 Кодексу, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

За висновком податкового органу згідно з акта перевірки ТОВ «Шайєр Україна» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 189.1. ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальній сумі 1 380 460 грн, в тому числі по періодах: листопад 2017 234296 грн, грудень 2017 93256 грн, січень 2018 3726 грн, квітень 2018 165615 грн, червень 2018 137113 грн, липень 2018 23483 грн, жовтень 2018 96845 грн, грудень 2018 306218 грн, лютий 2019 30784 грн, березень 2019 52255 грн, квітень 2019 21438 грн, травень 2019 24429 грн, червень 2019 23142 грн, липень 2019 28872 грн, серпень 2019 9285 грн, вересень 2019 8107 грн, жовтень 2019 10967 грн, листопад 2019 63231 грн, грудень 2019 47398 гривень.

Як зауважено відповідачем, відповідно до договорів №481/17 від 17.10.2017 та №362/18 від 15.01.2019 з лабораторного сервісу в рамках проекту з діагностики для пацієнтів з рідкісними захворюваннями, результатом роботи є надання результатів досліджень пацієнтам, які проведені на підставі наданого до TOB «МЛ «Діла» первинного направлення, які ТОВ «Шайєр Україна» поширив на власний розсуд серед спеціалізованого медичного персоналу. Тобто ТОВ «Шайєр Україна» сплатила за послуги з лабораторного сервісу на підставі направлень, які виписані спеціалізованим медичним персоналом, а саме лікарями (не працівниками ТОВ «Шайєр Україна») та на кінцевому етапі результати надані пацієнтам. Фактично, на думку відповідача, кінцевим отримувачем послуги є фізичні особи (пацієнти), а не компанія-нерезидент.

Як зазначає контролюючий орган, на порушення, п. 189.1. ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Кодексу, підприємством не нараховане податкове зобов`язання з податку на додану вартість (шляхом виписки податкової накладної на умовний продаж), а саме, послуги були отримані для невиробничого використання в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, всього у сумі 1380 460 грн.

Також в акті перевірки викладено висновки щодо порушення позивачем п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями в частині відсутності реєстрації ТОВ «Шайєр Україна» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 1380 460 грн (листопад 2017, грудень 2017, січень 2018, лютий 2018, березень 2018, квітень 2018, травень 2018, червень 2018, липень 2018, серпень 2018, вересень 2018, жовтень 2018, листопад 2018, грудень 2018, січень 2019, березень 2019, квітень 2019, травень 2019, червень 2019, липень 2019, серпень 2019, вересень 2019, жовтень 2019, листопад 2019, грудень 2019).

Судом установлено, що відповідно до укладеної угоди про послуги зі збуту та маркетингу, яка застосовується з 04.12.2015, яка укладена між Shire Pharmaceuticals Ireland Limeted (Шайєр Фармасютікалз Айрленд Лімітед), компанією зареєстрованою у Республіці Ірландія (реєстраційний номер 349143) за адресою: Ріверуолк 5, Сітівест Бізнес Кампус, Дублін 23, Ірландія (далі також- ШФАЛ) та ТОВ «Шайєр Україна», компанією, зареєстрованою в Україні () (далі - постачальник»), ШФАЛ та постачальник є членами Групи Шайєр; ШФАЛ забезпечує розповсюдження фармацевтичної продукції Групи Шайєр по всьому світу, окрім Сполучених Штатів Америки; постачальник володіє знаннями у сфері місцевого збуту та маркетингу на території та ШФАЛ бажає, щоб постачальник надавав певні послуги зі збуту та маркетингу на території, пов`язані зі збутом фармацевтичної продукції, а постачальник готовий надавати такі послуги на умовах, які викладені у цій угоді.

Відповідно до вказаної угоди, постачальник зобов`язаний ідентифікувати потенційних покупців та надавати потенційним покупцям інформацію про продукцію; при наданні послуг ідентифікувати себе як постачальник послуг для ШФАЛ; звертатись особисто або забезпечувати, щоб ШФАЛ звертався за отриманням всіх необхідних дозволів, погоджень та ліцензій, які є розумно необхідними для виконання ним зобов`язань за цією угодою.

В свою чергу, ШФАЛ зобов`язаний надати постачальнику (або забезпечити, щоб йому надали) рекламні та маркетингові матеріали пов`язані із продукцією, погодженою до використання на території; прайс-листа продукції та стандартні правила і умови ШФАЛ щодо збуту продукції на території та надати постачальнику (або забезпечити, щоб інші члени групи Шайєр надали) таке сприяння, яке може бути розумно необхідним постачальнику у зв`язку із наданням послуг, включаючи, але не обмежуючись цим, проведення трененгів зі збуту для працівників та представників постачальника та дотримуватись всього застосовного права та правил які стосуються дизайну виробництва, конструювання, складу, упаковки та маркування продукції.

Відповідно до Додатку №2 до угоди послуги, які надаються постачальником можуть включати, але не обмежуються цим: ідентифікацію потенційних покупців та категорій покупців на території України; надання інформації про продукцію потенційним покупцям; проведення рекламних заходів та рекламних продажів щодо продукції; підготовка регулярних звітів щодо загальних ринкових умов на території України; надання сприяння у зборі інформації щодо тих угодових та регулярних дозволів, які можуть вимагатись для надання послуг.

В свою чергу, установлено, що ТОВ «Шайєр Україна» закуповувало у ТОВ «МЛ «Діла» послуги з лабораторного сервісу в рамках проекту з діагностики для пацієнтів з рідкісними захворюваннями на підставі договорів №481/17 від 17.10.2017, №380/17 від 27.10.2017 та №362/18 від 15.01.2019, відповідно до яких ТОВ «МЛ «Діла» організовувало взяття та передання для лабораторних досліджень біологічного матеріалу.

Відповідно до договорів про надання послуг лабораторного сервісу №481/17 від 17.10.2017 та №380/17 від 27.10.2017, укладених між ТОВ «МЛ «Діла» в особі Генерального директора Бабича Олексія Володимировича (далі - виконавець) та ТОВ «Шайєр Ураїна» в особі директора Себасгіана Херціга (далі - замовник), в порядку та на умовах, визначених цими договорами, виконавець надає, а замовник приймає послуги з лабораторного сервісу в рамках проекту з діагностики для пацієнтів з рідкісними захворюваннями на території України.

Зокрема, до послуг відноситься здійснення преанатіличного етапу проекту у приміщеннях виконавця, що знаходяться на території України (преанатіличний проект включає консультування з підготовки пацієнтів згідно з вимогами замовника, реєстрацію замовлення в базі даних виконавця щодо проекту, підготовку інструментів для взяття біологічного матеріалу та безпосередньо взяття біологічного матеріалу) та підготовку супровідної документації та відправку зразку в біологічного матеріалу (з дотриманням такого режиму контролю температури : кімнатна температура ( від +18 С до +28 С) до пункту призначення Centogene AG, м. Росток , Німеччина.

Відповідно до договору про надання послуг лабораторного сервісу №362/18 від 15.01.2019, укладеного між TOB «МЛ «Діла» в особі Генерального директора Бабича Олексія Володимировича (далі - виконавець) та ТОВ «Шайєр Україна» в особі директора Себастіана Херціга (далі - замовник) в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець надає послуги з лабораторного сервісу в рамках проекту по діагностиці рідкісних захворювань, з використаним індивідуальних наборів «сухої краплі крові» (DBS-ldt) на території України, а замовник зобов`язується оплачувати їх.

До вказаних договорів позивачем додано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), складені ТОВ "Шайєр Україна" з ТОВ "МЛ "Діла" за 2017-2019; обороти по рахунку 362 за період січень 2017 року - серпень 2020 року; податкові накладні, складені на вартість послуг, наданих ТОВ «Шайєр Україна» на користь Шайєр Фармасютікалз Айрленд Лімітед, від 06.03.2017 №7, від 28.04.2017 №9, від 13.07.2017 №14, від 04.10.2017 №20, від 24.11.2017 № 22, від 19.12.2017 №24, від 25.01.2018 №1,від 10.04.2018 №6, від 07.06.2018 №9, від 18.07.2018 №12, від 30.09.2018 №15, від 24.10.2018 № 18, від 20.12.2018 №21, від 31.01.2019 №1, від 28.02.2019 №3, від 12.03.2019 №4, від 29.03.2019 №6 та розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до неї від 01.04.2019 №7, від 26.04.2019 №9, від 31.05.2019 №12, від 26.06.2019 №14, від 27.06.2019 №17, від 22.07.2019 №18, від 31.07.2019 №19, від 27.08.2019 №20, від 30.08.2019 №21, від 30.09.2019 №23, від 30.12.2019 №15, та квитанції, що підтверджують реєстрацію вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також позивачем надано до матеріалів справи акти передачі наданих послуг за 2017 - 2019 роки, складені ТОВ "Шайєр Україна" з Шайєр Фармасютікалз Айрленд Лімітед.

Досліджуючи надану первинну документацію, суд зазначає, що окрім актів виконаних робіт не надано первинні документи, які посвідчують мету, об`єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, а саме, накази по підприємству та плани проведення маркетингових заходів, звіти про проведення маркетингових заходів (дослідження, тощо), інші документи які містять дані про зміст і обсяг господарських операцій (деталізації об`єкта надання/отримання послуг), відомостей щодо виду наданих/отриманих послуг та їх якості, висновків, звітів та рекомендацій за результатами наданих/отриманих послуг, тощо.

Також відсутня інформація щодо переліку суб`єктів господарювання, які реалізують медичні препарати на території України, маркетингові заходи щодо яких проводяться коштом позивача та відсутня інформація щодо переліку медичних препаратів, які сертифіковані та дозволені для застосування на території України (з відповідними копіями документів).

Окрім цього, позивачем не надано інформації щодо того, яким чином проведені дослідження вплинули на зростання рівня продажів медичних препаратів чи якимось іншим чином були використані в межах господарської діяльності платника податку чи пов`язаної групи компаній, не надано інформації щодо того, яким чином нерезидент компанія Shire Pharmaceuticals Ireland limeted отримує інформацію щодо результатів проведених досліджень.

Зокрема, акти приймання-передачі послуг на компенсацію витрат ТОВ «Шайєр Україна», складені з Pharmaceuticals Ireland Limeted, не містять деталізованої інформації щодо складу компенсованих витрат,

Крім того, під час розгляду справи, як і під час перевірки, не надано деталізовану інформацію щодо алгоритму дій позивача після виявлення у особи рідкісного захворювання: яким чином пацієнт інформується про наявність відповідних ліків, хто рекомендує ліки, де вони придбаються, яким чином відповідна інформація про наявність ліків отримується лікарем тощо.

Також, не надано доказів для можливості дослідити період здачі відповідних аналізів до чи вже після вживання ліків (інформація щодо сертифікації та розповсюджувачів яких не надана).

Позивач зазначав, що вартість послуг, наданих ТОВ «МЛ «Діла» товариству, в повному обсязі з націнкою 5% була включена до вартості послуг, наданих товариством компанії ШФАЛ, а вартість послуг, наданих товариством ШФАЛ, була в повному обсязі включена до доходів товариства та оподаткована ПДВ.

Натомість суд наголошує, що факт загальної сплати ПДВ не ставиться під сумнів, водночас до матеріалів справи не надано виокремлених відомостей та доказів щодо сплати саме конкретної суми з наданих послуг, пов`язаних в ТОВ «МЛ «Діла», а до матеріалів справи надано тільки докази сукупної суми, сплаченої ШФАЛ на рахунок позивача.

При цьому такі обставини не можуть бути підтвердженням того, що в загальну суму одноразово включено окрему послугу, спірну в даному випадку, та сплачено саме з неї відповідний податок.

Таким чином, спростовується висновок позивача, що при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень повторно нараховується податок, оскільки позивачем не надано беззаперечних доказів реальної сплати податку зі спірної суми.

Підсумовуючи викладене в сукупності, підприємством не надано доказів, що отримані послуги для виробничого використання в операціях, а отже не підтверджено здійснення господарської діяльності за спірними взаємовідносинами.

Як наслідок, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано та не підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Як наслідок оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись статтями 72- 78, 90, 139, 241, 244, 246, 250, 255, 257, 262, 293, 295- 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Шайєр Україна» відмовити.

2. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Шайєр Україна» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 11, )

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві як відокремлений підрозділ ДПС (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко

Повний текст рішення складено 09.11.2021