Справа № 753/21566/20
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Кондраток А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 21 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області, третя особа: начальник Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області Матвієнко Олена Володимирівна, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просиввизнати протиправною та скасувати постанову № 54 від 07.12.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу в сумі 51, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана постанова винесена неповноважною посадовою особою з порушенням передбаченого законом порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення та за відсутності належних доказів його вини у скоєному правопорушенні.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 21 травня 2021 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, не спростував тверджень позивача про відсутність в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалою суду першої інстанції від 22.01.2021 провадження у справі було відкрито на підставі норм ЦПК України, проте дана категорія справ розглядається в порядку адміністративного судочинства, що стало підставою для подання відповідачем клопотання про закриття провадження. В подальшому суд першої інстанції ухвалою від 30.04.2021виправ описку в ухвалі про відкриття провадження, проте дана ухвала не була надіслана відповідачу, що позбавило його права на надання обґрунтованого відзиву на позовну заяву. По суті вчинення позивачем адміністративного правопорушення апелянт зазначає, що під час проведення перевірки неможливо було встановити, що виріб з дерева (вольєр) зроблено саме з пиломатеріалу обрізного основного (на який надавався сертифікат №12 від 01.09.2020 та відповідно і вольєр був пофарбований фарбою, на яку був висновок державно-санітарно епідеміологічної експертизи від 20.12.2017 №602-123-20-3/39684). Також, звертає увагу, що під час перевірки не надавались інші документи щодо підтвердження, що даний виріб не мітить вміст шкідливих для здоров`я речовин та документів щодо якості продукції, а тому відповідачем законно проведено позаплановий захід та на підставі виявлених порушень правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що 31.07.2020 між ОСОБА_3 (далі - покупець) та ФОП ОСОБА_1 (далі - продавець) було укладено замовлення-договір купівлі-продажу № 31/07/20-1, у відповідності до якого продавець взяв на себе зобов`язання із власних матеріалів, власними силами, по індивідуальному замовленню покупця, виготовити та передати покупцю вольєр для собаки. У відповідності до умов укладеного Договору, загальна вартість товару становила 57 000 грн., термін виготовлення 22 робочих дні. Покупцем було здійснено передоплату у розмірі 30 000 грн.

В подальшому, у період з 30.11.2020 по 01.12.2020 посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби у Київській області на підставі звернення ОСОБА_3 було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатами проведення якого складено акт № 10-05.3/000054 від 01.12.2020.

Актом встановлено, що споживачем згідно договору замовлення купівлі-продажу №31/07/20-1 від 31.07.2020 замовлено виріб з дерева (вольєр) (далі виріб) та здійснено передплату в сумі 30000 грн., товарний чек б/н від 31.07.2020. За інформацією отриманої від підприємця виріб виготовлено 31.08.2020, виріб знаходиться на торговельному майданчику за адресою: вул. Центральна 20-б, с.Гора .

Відповідно до висновків, які наведені в акті було встановлено відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на виріб у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом у доступній наочній формі прийнятним для окремих видів товарів, щодо відомостей про вміст шкідливих речовин, які встановлені нормативно-правовими актами та застереження щодо застосування окремої продукції якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами, дату виготовлення, строк придатності,(строк служби) товару, найменування та місце знаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції, щодо прийняття претензій від споживача, а також проведення ремонту і технічного обслуговування. На момент перевірки підприємцем не надано документи, які підтверджують належну якість продукції, а саме висновок державного санітарно-епідеміологічної експертизи.

01.12.2020 головним спеціалістом відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Київській обл. Єременко Н.О. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 10-05.3/000054 за ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 1561 КУпАП.

07.12.2020начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області Матвієнко О.В винесено постанову № 54 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 1651 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51, 00 грн.

Вказана постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів суду належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу правопорушень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст. 252 КАС України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, в ході позапланової перевірки,проведеної за зверненням представника гр-ки ОСОБА_3 у торговельному об`єкті (майданчик), ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , 01.12.2020 о 15:00 годині, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці, не забезпечив наявності необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, а саме: відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами, дату виготовлення, строк придатності (строк служби) товару, найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування, відсутні документи, які підтверджують належну якість продукції, чим порушено вимоги п.п. 6, 13, 15 розділу І Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України № 104 від 4.2007: п.п. 16, 17, 21 Порядку провадження торгівельної діяльності та правил торгівельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 833 від 15.06.2006.

При розгляді матеріалів справи встановлені ознаки правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 1561 КУпАП, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, ч. 1 ст. 155 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю.

Положеннями ч. 1 ст. 1561КУпАПпередбачена відповідальність за відмову працівників торгівлі, громадського харчування та сфери послуг і громадян, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях, у наданні громадянам-споживачам (крім споживачів фінансових послуг) необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про товари (роботи, послуги), їх кількість, якість, асортимент, а також про їх виробника (виконавця, продавця), у навчанні безпечного та правильного їх використання, а так само обмеження прав громадян-споживачів на перевірку якості, комплектності, ваги та ціни придбаних товарів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833 затверджено Порядок провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів (далі - Порядок № 833), який визначає загальні умови провадження торговельної діяльності суб`єктами оптової торгівлі, роздрібної торгівлі, закладами ресторанного господарства, основні вимоги до торговельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торговельного обслуговування споживачів (покупців), які придбавають товари у підприємств, установ та організацій незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, фізичних осіб - підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України.

Так, відповідно до п. 16 Порядку № 833 визначено, що працівники суб`єкта господарювання зобов`язані забезпечити реалізацію прав споживачів, визначених Законом України «Про захист прав споживачів» ( 1023-12 ), виконувати ці правила та вимоги інших нормативно-правових актів, що регулюють торговельну діяльність. Працівники, залучені до виготовлення, зберігання та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини, зобов`язані мати спеціальну підготовку.

Пунктом 17 цього Порядку встановлено заборону продавати товари, що не мають відповідного маркування, етикетування або інструкції про їх застосування (в установлених випадках), а також належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативно-правових актів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

Відповідно до вимог п. 21 Порядку № 833, суб`єкт господарювання зобов`язаний: надавати споживачеві (покупцеві) у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари; усіляко сприяти споживачеві (покупцеві) у вільному виборі товарів і додаткових послуг, на його вимогу провести перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни товарів з наданням йому контрольно-вимірювальних приладів, документів, які підтверджують якість, безпеку, ціну товарів; забезпечити можливість використання електронних платіжних засобів під час здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) відповідно до законодавства; перевірити справність виробу, продемонструвати, за можливості, його роботу та ознайомити споживача з правилами користування; забезпечити приймання, зберігання і продаж товарів та продукції, виготовленої у закладі ресторанного господарства, відповідно до законодавства; забезпечити доступ споживачів до торговельних об`єктів без здавання на збереження особистих речей, крім товарів, реалізація яких здійснюється у таких торговельних об`єктах; створити умови для збереження речей споживачів, у разі, коли вхід до торговельного об`єкта з товарами, які реалізуються в таких закладах, заборонено.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19.04.2007 № 104 затверджено Правила роздрібної торгівлі непродовольчими товарами (далі - Правила №104), які регламентують порядок приймання, зберігання, підготовки до продажу та продажу непродовольчих товарів через роздрібну торговельну мережу, а також визначають вимоги щодо дотримання прав споживачів стосовно належної якості та безпеки товарів і рівня торговельного обслуговування.

Так, пунктом 13 Правил № 104 визначено, що у торговельному (демонстраційному) залі мають бути виставлені наявні в суб`єкта господарювання товари або їх зразки в повному асортименті. Забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативно-правових актів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема, які засвідчують їх якість та безпеку.

Відповідно до пункту 15 Правил № 104 під час продажу непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва працівники суб`єкта господарювання зобов`язані надати споживачам необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, щодо:

- назви товару, найменування або відтворення знаку для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;

- основних властивостей товару, номінальної кількості (маси, об`єму тощо), умов використання;

- вмісту шкідливих для здоров`я речовин, що встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремих товарів, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;

- наявності у складі продукції генетично модифікованих організмів;

- ціни (тарифу), умов та правил придбання товару;

- дати виготовлення;

- умов зберігання;

- гарантійних зобов`язань виробника (виконавця);

- правил та умов ефективного і безпечного використання товару;

- строку придатності (строку служби) товару, необхідних дій споживача після його закінчення, а також можливих наслідків в разі невиконання цих дій;

- найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Згідно ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Водночас відповідно до ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. 1,13 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-ХІІ, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені ст. 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вже було зазначено вище, відповідачем здійснювався позаплановий захід державного контролю, а саме перевірка позивача з питань дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів на підставі зверненням споживача.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 та ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон №877-V) під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Проте з тексту направлення не вбачається чітко поставлених питань, які підлягають з`ясуванню в межах перевірки.

Згідно з абз. 5 ч.1 ст. 6 Закону №877-V позапланові заходи можуть проводитися за звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Частиною 2 ст. 6 Закону №№877-V визначено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється крім позапланових заходів, передбачених ч.4 ст. 2 цього Закону

Так, зі змісту замовлення-договору купівлі-продажу № 31/07/20-1 від 31.07.2020, укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 , вбачається, що продавець взяв на себе зобов`язання із власних матеріалів, власними силами, по індивідуальному замовленню покупця, виготовити та передати покупцю вольєр для собаки.

Загальна вартість товару становила 57 000, 00 грн, термін виготовлення 22 робочих дні.

Зі змісту скрін-шоту від 31.08.2020 вбачається, що позивач повідомив ОСОБА_3 про те, що вольєр для собаки виготовлено.

В пояснювальній записці від 01.12.2020 позивач зазначає, що ОСОБА_3 відмовилась від прийняття товару, у зв`язку з чим, продавець відмовляється від договору купівлі-продажу, сплачені кошти будуть повернені покупцю після того, як виготовлений за індивідуальним замовленням товар буде реалізований.

Слід звернути увагу, що договором № 31/07/20-1 від 31.07.2020 сторони договору узгодили: найменування, комплектацію, розмір, колір виробу, його вартість.

При цьому, у своєму замовленні споживач чітко визначилася щодо побажань: вольєр з дерева; розмір 4000*2000; будка на дві собаки; матеріал: масив сосни; фарба: 101 жовтий 2 слої; лак: глянець; дах: бітумна черепиця соти; колір: червоний.

Частиною 5 статті 6 Закону 1023-XII визначено, що виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити використання продукції за призначенням протягом строку її служби, передбаченого нормативно-правовим актом або встановленого ним за домовленістю із споживачем, а в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

При цьому, згідно п. 25 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-XII (далі - Закон №1023-XII) строк служби - календарний строк використання продукції за призначенням, починаючи від введення в обіг чи після ремонту, протягом якого виробник (виконавець) гарантує її безпеку та несе відповідальність за істотні недоліки, що виникли з його вини.

Встановлення строку придатності або строку служби товару було визначено позивачем як необмежений., а гарантійний термін зазначений у замовленні-договорі купівлі продажу № 31/07/20-1 від 31.07.2020 і складає 12 місяців.

Найменування та місце знаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції, щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування також зазначені в даному договорі.

Як зазначає позивач, під час перевірки ним було надано відповідні сертифікати та документи на комплектуючи матеріали, з яких був виготовлений виріб, а саме: копію Інструкції з експлуатації та зберігання виробів із дерева; копію Сертифікату відповідності на Техноніколь Гнучка черепиця; копію Висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи лакофарбових матеріалів № 12.2-18-3/21428 від 17.09.2020; копію Висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи лакофарбових матеріалів № 602-123-20-3/39684 від 20.12.2017; копію Протоколу №205/13-14 радіаційного дослідження деревини та продукції з деревини від 01.06.2020; копію Сертифікату на вміст радіоактивних речовин № 12 від 01.09.2020 пиломатеріалів; копію Сертифікату якості № 1-706 від 04.03.2019 продукції з металу; копію Сертифікату якості № Р 183650 продукції з металу.

На спростування зазначеного відповідачем будь-яких доказів не надано і матеріали справи таких не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що на підставі замовленням-договору купівлі-продажу № 31/07/20-1 від 31.07.2020, який було укладено в письмовій формі, сторони вчинили відповідні дії на виконання умов цього договору. А саме з боку ОСОБА_3 була здійснена передоплата за виготовлення замовлення вольєра для собаки, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 виготовив продукцію у визначений договором строк.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять жодних доказів щодо вчинення позивачем адміністративного порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 1651 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо доводів апелянта про помилкове відкриття судом першої інстанції провадження у справі за нормами ЦПК та подальше виправлення описки в ухвалі суду, яку за твердженням апелянта, він не отримав, колегія суддів підкреслює, що ці порушення, згідно з ч.2 ст.317 КАС України, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не вплинули на правильність вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 21 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменти її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова