Справа № 605/493/21
Суддя: ГОРУЦ Р. О.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 605/493/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" листопада 2021 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Костенюк М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Підгайці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4532543 від 24 липня 2021 року.

В судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання ним позовних вимог та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у поданій позовній заяві, що не суперечить вимогам ч.3 ст.194 КАС України.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідачем подано відзив на позов, у якому він з підстав викладених у ньому, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити за безпіставністю, а справу розглядати у відсутності його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення в даному випадку є порушення правил зупинки.

Суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є вина особи, як у формі умислу так і необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Згідно ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута 24 липня 2021 року.

Наслідком її розгляду є винесення постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Проте, судом не встановлено будь-яких доказів того, що службовою особою при винесенні оскаржуваної постанови, враховано обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, а також дотримано вимоги ст.ст.278-280 КУпАП та з`ясовано інші обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-279 4 цього Кодексу.

Твердження позивача про те, що він зупинився транспортним засобом ВАЗ-21053, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Бережани по вул. Руська, 9 Тернопільської області, на відстані більше 10 метрів від пішохідного переходу, не було належним чином перевірено (підтверджено або спростовано) працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідачем на підтвердження обставин викладених у відзиві на позов, додано відеозапис із нагрудної відеокамери поліцейського, який не спростовує твердження позивача викладені останнім у адміністративному позові та не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_1 вичинв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Встановлено, що працівник поліції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не перевірив інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема належним чином не здійснив заміри від місця зупинки транспортного засобу під керуванням позивача до пішохідного переходу, при цьому не зафіксувавши їх належними та допустимими доказами.

Суд, вважає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 15.9г Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, відповідач мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами відстані автомобіля від пішохідного переходу тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, відповідачем не надано.

Поданий відповідачем відзив на позов і сама оскаржувана постанова не спростовують зазначених вище тверджень позивача.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у поданій позовній заяві, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою, заявляючи усне клопотання про це працівнику поліції.

Однак, інспектором поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Суд вважає, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

Відповідачем не подано будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивача про порушення його права на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього.

Отже, судом не здобуто, а відповідачем не представлено жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема його вини, як основної і обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку.

Згідно ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте відповідач не представив суду належних та допустимих доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у вчиненні даного правопорушення.

В силу ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Положенням ч.1 ст.283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам вказаної статті.

Встановлено, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч.3 ст.283 КУпАП, оскільки в резолютивній частині даної постанови не зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої вона винесена, технічний засіб, яким здійснено відеозапис, якщо такий здійснювався.

Також суд відхиляє доводи відповідача про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, оскільки уважає, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Викладене дає підстави вважати, що відповідачем не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять беззаперечних доказів і є неналежними та не достатніми для однозначного висновку про винність позивача в порушенні Правил дорожнього руху.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підставний, а тому підлягає до задоволення.

Судові витрати відповідно до ч.1 ст.139 КАС України слід стягнути із відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 77, 90, 139, 194, 242-246, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями), ст.ст.247, 251, 252, 268, 278, 280, 283, 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову інспектора капрала поліції відділу поліції (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Криницького Степана Андрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №4532543 від 24 липня 2021 року щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Стягнути із Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати понесені позивачем при поданні адміністративного позову до суду, а саме судовий збір в сумі 454 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Мирне Підгаєцького району Тернопільської області, поштовий індекс: 48010, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, 46001, м. Тернопіль вул. Валова, 11 Тернопільського району Тернопільської області, .

Головуючий: Р. О. ГОРУЦ