Справа № 595/1482/21
Суддя: Созанська Л. І.
Дата ухвалення: 2021-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/1482/21
Провадження № 2-а/595/38/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівського Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сері БАВ № 577165 від 25 вересня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 вересня 2021 року відносно нього поліцейським СРПП відділення поліції № 2 (м. Бучач) Савруком О. була прийнята постанова, згідно якої ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн.

Із зазначеною постановою ОСОБА_1 не згоден та вважає її незаконною, оскільки він 25 вересня 2021 року жодним транспортним засобом не керував, правил дорожнього руху не порушував. Постанова БАВ № 577165 є сфальсифікованою, так як прийняте рішення про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн жодним чином не описане у постанові. Напівпуста копія постанови підписана працівником поліції, тому допускає, що у копії працівників поліції вписані відомості значно пізніше після складення постанови, чим порушено вимоги п.9 розділу 4 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06 листопада 2015 року № 1367. Поліцейським було порушене його право на захист, йому не були роз`яснені його права.

За вказаних обставин ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову серії БАВ № 577165, прийняту 25 вересня 2021 року поліцейським СРПП відділення поліції № 2 (м. Бучач) Савруком О. про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді від 28 вересня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача, адвокат Пасічник А.З. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмовий відзив, в якому просив справу слухати у відсутності представника відповідача. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність. Оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, вказуючи на те, що позивач дійсно допустив порушення ПДР. Стосовно твердження позивача ОСОБА_1 про те, що 25 вересня 2021 року він жодним транспортним засобом не керував і жодних правил дорожнього руху не порушував, то вони не відповідають дійсності, адже на відеозаписі з місця вчинення адміністративного правопорушення, (додається до даного відзиву) видно, що позивач не заперечує факту вчинених ним адміністративних правопорушень, а громадянин, який їхав з ОСОБА_1 в машині, на момент зупинки автомобіля працівниками поліції, в настирній і прямій формі пропонує хабар за те, щоб поліцейські їх «не бачили». Аргумент позивача про те, що постанова є сфальсифікованою, адже прийняте рішення про накладення стягнення жодним чином не описане в постанові пояснюється тим, що відповідно до ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. Тобто поліцейський вручає копію постанови, яка виготовляється шляхом калькування (підкладення копіювального паперу під оригінальний бланк постанови, яка заповняється на місці). Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення о 22 год 49 хв, в темну пору доби, при виконанні своїх службових обов`язків тиснув на патрульних, в тому числі шляхом пропонування хабара, не дивно, що при заповненні постанови БАВ №577165 копіювальний папір, який використовував капрал поліції ОСОБА_2 , загнувся і копія постанови є не цілком заповненою. Оригінал постанови був заповнений поліцейським СРПП ВП № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Олегом Савруком на місці, відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується належним чином завіреною копією постанови БАВ №577165, яка додається до матеріалів справи. Дана технічна помилка не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача просив залучити в якості свідка поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про допит свідка задоволено, викликано для допиту у судовому засіданні як свідка поліцейського СРПП відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , проте свідок в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідач в судове засідання також не прибув та не наполягав на виклик в судове засідання даного свідка, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 577165 від 25 вересня 2021 року прийнятої поліцейським СРПП відділення поліції №2 (м. Бучач) Савруком О., Гевка І.А. 24 вересня 2021 року о 23 год 45 хв в с. Підзамочок по вул. Тернопільська, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210990, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не ввімкнув правий покажчик повороту, після зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійно-світлову сигналізацію, чим порушив п.9.2.б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За відомостями постанови до неї додається відеофіксація на вимогу.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі - Правила) ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Пунктом 1.9 Правил визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Посилання позивача у позовній заяві на незазначення у постанові того, ПДР якої саме держави порушив позивач, є неспроможними, оскільки текст наразі чинного Закону України «Про дорожній рух» містить визначення діючих на території України правил саме як «Правила дорожнього руху», і саме документ під назвою «Правила дорожнього руху» затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 251 КпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення відповідачем надано суду відеозапис з місця вчинення правопорушення, де позивач не заперечує фату вчинення ним адміністративних правопорушень.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

За визначеннями п. 3 розділу І Інструкції, відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; п.1 розділу ІІІ вказує, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

З перегляду відеозапису, наданого відповідачем суду, вбачається, що він здійснений за допомогою відеореєстратора, який закріплено у службовому автомобілі поліції.

Отже, в даному випадку посадовою особою відповідача факт порушення позивачем Правил дорожнього руху було зафіксовано відеореєстратором, встановленим у салоні службового транспортного засобу патрульної поліції відеозаписом з нагрудної камери і посилання на застосування відеофіксації наявне у постанові, а тому зафіксовані відеореєстратором відомості є доказами в розумінні статті 251 КпАП України та ст. ст. 73-78 КАС України.

Крім цього, з переглянутого відеозапису із нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт вчинення ним правопорушення.

Посилання позивача на порушення поліцейським його права на правову допомогу, порядок розгляду справи, а також не роз`яснення йому жодних прав та обов`язків, судом оцінюється критично, оскільки в постанові серії БАВ № 577165 від 25 вересня 2021 року в графі «Права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено» міститься його підпис.

З наявних відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 був якимось чином обмежений поліцейським у праві надати пояснення та навести свої доводи та міркування по суті справи, тому суд вважає, що перешкод у отриманні правничої допомоги з боку поліцейського позивачеві не чинилося і його право на захист порушене не було.

Таким чином, факт наявності адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.122 КпАП України і винуватість у його вчиненні ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження дослідженими судом доказами.

Доводи позивача щодо фальсифікації постанови ВАБ № 577165 з тих мотивів, що вручена йому копія постанови була напівпуста та підписана працівником поліції є безпідставними, оскільки з врахуванням долученої відповідачем до матеріалів справи належним чином завіреної копії постанови БАВ № 577165, наявні відмінності є технічною помилкою і не спростовують доказів, якими доводиться вина правопорушника.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд дійшов висновку, що відповідач довів належними, допустимими, достовірним та достатніми доказами правомірність оспорюваної постанови, і це не було спростовано позивачем у встановлений процесуальним законом спосіб.

З огляду на зазначене, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 7-11, 72-77, 242-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: с. Медведівці Чортківського району Тернопільської області.

Відповідач: Головне управління національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001.

Суддя: Л. І. Созанська