Справа № 440/2836/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 р.Справа № 440/2836/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2021, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава, повний текст складено 30.07.21 року по справі № 440/2836/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРАЙ"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ШАРАЙ" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України про:

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 №2424740/41667020, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2;

- зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 11.11.2020 №2.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 №2424740/41667020 про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних, з огляду на наявність у ТОВ "ШАРАЙ" всіх первинних бухгалтерських документів щодо взаємовідносин із ТОВ "Чорнухинський край" для реєстрації податкової накладної №2 від 11.11.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Посилання контролюючого органу на порушення товариством при складенні платіжного доручення на підтвердження взаєморозрахунків з контрагентом ТОВ "Чорнухинський край" статті 9 Закону України "Все про бухгалтерський облік", як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної №2 від 11.11.2020, є безпідставним та незаконним, оскільки чинне законодавство України взагалі не містить такого нормативно-правового акту, як Закон України "Все про бухгалтерський облік". Такий нормативний акт не приймався Верховною Радою України та не підписувався Президентом України у визначеному чинним законодавством порядку. Щодо посилань на порушення товариством п.п. 2.14 п.2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004, у зв`язку із відсутністю у платіжному дорученні по взаєморозрахунках з контрагентом ТОВ "Чорнухинський край" обов`язкових реквізитів банку: підпису відповідального виконавця та відбитку штампу банку, як на підставу для відмови у реєстрації податкової накладної №2 від 11.11.2020, то позивач також вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки надане платником ТОВ "Чорнухинський край" платіжне доручення від 11.12.2020 № є розрахунковим документом відповідно до Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", містить напис проведено банком 11.12.2020 та не ставить під сумнів фактично проведену оплату. Вказане платіжне доручення роздруковане із системи дистанційного банківського обслуговування "Клієнт-Банк" АТ "ПУМБ", в якому відкритий рахунок у ТОВ "Чорнухинський край", при цьому, програмне забезпечення системи "Клієнт-Банк" АТ "ПУМБ" не передбачає проставлення відбитку печатки банку при роздрукуванні платіжних доручень.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2021р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРАЙ" до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 №2424740/41667020, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "ШАРАЙ" відмовлено у реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 11.11.2020 №2, складену та подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "ШАРАЙ" та вважати вказану податкову накладну зареєстрованою 30.11.2020.

Не плодившись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням ДПС у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, а саме не надання належної правової оцінки наявним доказам, що мають значення для справи та вважає, що зазначене рішення Полтавського окружного адміністративного суду прийнято з порушеннями норм матеріального та процесуального. Зазначає, що Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області позбавлена будь-якої реальної можливості деталізувати ненадані їй документи, оскільки не може наперед знати які саме документи є у платника податків і які він не надав, у зв`язку з чим, є абсолютно обґрунтованим, зазначення у рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 № 2 загальних назв документів, які зазвичай та за загальними правилами обліку можуть складатися при здійсненні господарських операції суб`єктам господарювання, що і передбачено положеннями Порядку. Посилається на постанову Верховного Суду від 20.03.2020 у справі №826/11054/15, від 15.08.2019 у справі № 2а-15583/12/2670, від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 21.05.2013 №21-87а13, від 21.10.2010 р. № П-278/10, від 21.05.2013 №21-87а13, від 21.10.2010 р. № П-278/10. Зазначає, що ході опрацювання первинних документів, поданих ТОВ «ШАРАИ» до податкової накладної від 11.11.2021 №2 контролюючим органом сформовано висновок, що на реалізацію кукурудзи в кількості 1 769,84 т. встановлено, що надане платником платіжне доручення по підтвердженню взаєморозрахунків з контрагентом ТОВ «Чорнухинський край» складене з порушенням норм чинного законодавства, а саме ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.14 п. 2. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, а саме відсутні обов`язкові реквізити банку: підпис відповідального виконавця та відбиток штампа банку. Крім того, згідно витягу з протоколу засідання Комісії ГУ ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 № 38 виявлено, що платником не надано копії первинних документ, які підтверджують придбання кукурудзи (договір, видаткова накладна, платіжні доручення). Зазначає, що контролюючий орган досліджуючи пакет документів поданих ТОВ «ШАРАЙ» під час зупинення реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 № 2 розглядав не лише в контексті взаємовідносин із ТОВ «ЧОРНУХИНСЬКИЙ КРАЙ» по реалізації товару, а й з`ясовував джерело походження вказаної кукурудзи, що й слугувало формуванню відповідного висновку, оскільки жодних доказів на підтвердження факту придбання платником не надано ані під час проведення процедури зупинення податкової накладної, ані під час оскарження її в судовому порядку. Акцентує увагу, що окрім видаткової накладної № 4 від 10.11.2020 до зупиненої спірної податкової накладної на розгляд Комісії ГУ ДПС у Полтавській області, а також на момент судового оскарження платником не було надано товарно-транспортної накладної та/або додаткових обґрунтувань (пояснень з цих підстав), що і є наслідком формування висновку про недотримання між контрагентом договірних зобов`язань та не надання контролюючому органу у повному обсязі всіх необхідних документів. Додатково наголошує, що надане під час зупинення реєстрації податкової накладної платіжне доручення не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 р. за № 377/8976 (далі - Інструкція). Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 по справі № 440/2836/21 та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ШАРАЙ» до ГУ ДПС у Полтавській області, ДПС України відмовити в повному обсязі.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "ШАРАЙ", до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що з апеляційною скаргою відповідача не погоджується, вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що позивачем в порядку передбаченому законом було сформовано та направлено до ГУ ДПС у Полтавській області податкову накладну №2 від 11.11.2020 p., а Відповідачем 1 незаконно та протиправно винесено рішення - про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригувань. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а ГУ ДПС у Полтавській області не спростувало обставини та факти встановлені судовим рішенням. А Полтавським окружним адміністративним судом з`ясовано всі обставини, надано належну оцінку доказам, а рішення прийняте з урахуванням норм матеріального та процесуального права без будь-яких порушень. Тому рішення не підлягає скасуванню.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник ДПС України в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ГУ ДПС у Полтавській області були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 11.11.2020 №2, а тому рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 №2424740/41667020 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "ШАРАЙ" зареєстроване в якості юридичної особи 17.10.2017, номер запису в ЄДР про юридичну особу 1 001533, основним видом діяльності господарства є "01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур" (а.с. 75-80).

11.11.2020 в рамках здійснення своєї господарської діяльності ТОВ "ШАРАЙ" складено податкову накладну №2 на поставку на користь контрагента ТОВ "Чорнухинський край" кукурудзи в кількості 1769,84 тон на загальну суму 8 229 756,00 грн, в тому числі ПДВ 1 645 951,20 грн (а.с. 11, 139).

З метою реєстрації вказаної податкової накладної від 11.11.2020 №2 в ЄРПН позивач направив останню до контролюючого органу.

Після направлення для реєстрації податкової накладної автоматизованою системою платник отримав Квитанцію від 30.11.2020, у якій зазначено "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 11.11.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1005 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомляємо показник: D=697.4596%, Р=197275.32" (а.с. 12-13).

На виконання зазначених вимог позивачем через автоматизовану систему на адресу контролюючого органу направлені документи на підтвердження відповідної господарської операції між позивачем та ТОВ "Чорнухинський край", а саме, договір купівлі-продажу від 10.11.2020 №10/11/2020-1-ША, видаткові накладні від 10.11.2020 №4 та від 11.11.2020 №5, платіжне доручення від 11.12.2020 №, рахунок на оплату від 11.11.2020 №2, акт звірки, рахунок від 11.11.2020 №83, акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №150, договір №01/10/2020-10 про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2020, рахунок від 11.11.2020 №40, акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №438, договір №01/10/2020-10-С про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2020, рахунок від 11.11.2020 №203, акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №1187, договір №01/10/2020-10-Х про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2020, рахунок від 11.11.2020 №171, акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №233, договір №01/11-20ЧК про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 10.11.2020, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур 4-сг від 02.06.2020 №, звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду 29-сг від 05.01.2021 №, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, витяг з реєстру платників податків на додану вартість від 01.04.2018 №005, податкова накладна від 11.11.2020 №2, від 30.11.2020 №, а також повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 19.02.2021 №1 (а.с. 14, 16, 24-82).

Однак контролюючий орган, зробивши висновок про надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а саме, що надане платником платіжне доручення по підтвердженню взаєморозрахунків з контрагентом ТОВ "Чорнухинський край" складене з порушенням статті 9 Закону України "Все про бухгалтерський облік" та пп. 2.14 п.2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004, так як у ньому відсутні обов`язкові реквізити банку: підпис відповідального виконавця та відбиток штампу банку, прийняв рішення від 24.02.2021 №2424740/41667020 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 18-19, 136).

Вказане рішення оскаржувалося ТОВ "ШАРАЙ" в адміністративному порядку, однак за результатами розгляду скарги контролюючим органом було прийняте рішення від 19.03.2021 №11888/41667020/2, яким скаргу залишено без задоволення, а рішення від 24.02.2021 №2424740/41667020 - без змін (а.с. 20-23).

Не погоджуючись з рішенням від 24.02.2021 №2424740/41667020 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України (в редакції, чинній на момент винесення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний: - вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: - постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; - постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.60 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку (пункт 8 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних).

Згідно з пунктом 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Суд зазначає, що контролюючим органом не встановлено порушення позивачем вимог, установлених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, натомість виявлено наявність підстав для зупинення реєстрації податкової накладної.

Відповідно до пунктів 13-15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).

Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

За змістом пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

У силу пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Додатком 3 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 яких до цих Критеріїв віднесено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет /пункт 8 Порядку №1165/.

Пунктами 10, 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду податкової накладної від 11.11.2020 №2 контролюючий орган через Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України, версія 2.3.4.79 направив ТОВ "ШАРАЙ" квитанцію, у якій зазначено, що "Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 11.11.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1005 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.".

Отже, реєстрацію поданої позивачем податкової накладної від 11.11.2020 №2 зупинено через встановлення ризиковості здійснення операцій з посиланням на пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідь на зупинення реєстрації поданої податкової накладної від 09.09.2020 №3 ТОВ "ШАРАЙ" разом з повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 19.02.2021 №1, направило контролюючому органу документи на підтвердження відповідної господарської операції між ним та ТОВ "Чорнухинський край", а саме:

- договір купівлі-продажу від 10.11.2020 №10/11/2020-1-ША;

- видаткову накладну від 10.11.2020 №4;

- платіжне доручення від 11.12.2020 №;

- рахунок на оплату від 11.11.2020 №2;

- акт звірки;

- рахунок від 11.11.2020 №83;

- акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №150;

- договір №01/10/2020-10 про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2020;

- рахунок від 11.11.2020 №40;

- акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №438;

- договір №01/10/2020-10-С про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2020, рахунок від 11.11.2020 №203;

- акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №1187;

- договір №01/10/2020-10-Х про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2020;

- рахунок від 11.11.2020 №171;

- акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №233;

- договір №01/11-20ЧК про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 10.11.2020;

- звіт про посівні площі сільськогосподарських культур 4-сг від 02.06.2020 №;

- звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду 29-сг від 05.01.2021 №;

- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань;

- витяг з реєстру платників податків на додану вартість від 01.04.2018 №005;

- податкова накладна від 11.11.2020 №2, від 30.11.2020 №;

- видаткова накладна від 11.11.2020 №5, яка виписана за датою першої події (дата відвантаження товарів контрагенту) та, на думку позивача, є основним первинним бухгалтерським документом, що підтверджує правомірність складення податкової накладної від 11.11.2020 №2.

Приймаючи рішення від 24.02.2021 №2424740/41667020, Комісія ГУ ДПС у Полтавській області як підставу для відмови в реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2 зазначила надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а саме, надання платником платіжного доручення по підтвердженню взаєморозрахунків з контрагентом ТОВ "Чорнухинський край", складеного з порушенням статті 9 Закону України "Все про бухгалтерський облік" та пп. 2.14 п.2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004, так як у ньому відсутні обов`язкові реквізити банку: підпис відповідального виконавця та відбиток штампу банку.

Проте, позивач зауважує, що надане ТОВ "Чорнухинський край" платіжне доручення від 11.12.2020 № є розрахунковим документом в розумінні Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", містить напис проведено банком 11.12.2020. Вказане платіжне доручення роздруковане із системи дистанційного банківського обслуговування "Клієнт-Банк" АТ "ПУМБ", в якому відкритий рахунок у ТОВ "Чорнухинський край", при цьому, програмне забезпечення системи "Клієнт-Банк" АТ "ПУМБ" не передбачає проставлення відбитку печатки банку при роздрукуванні платіжних доручень.

З огляду на викладене та враховуючи надання позивачем контролюючому органу крім платіжного доручення від 11.12.2020 № й інших первинних бухгалтерських документів на підтвердження господарської операції між ТОВ "ШАРАЙ" та ТОВ "Чорнухинський край", а також наявність у матеріалах справи банківської виписки за 11.12.2020, суд доходить висновку, що лише відсутність в платіжному дорученні реквізитів банку (підпису відповідального виконавця та відбитку штампу банку) не може слугувати самостійною підставою для відмови у реєстрації податкової накладної №2 від 11.11.2020 за умови надання видаткової накладної від 11.11.2020 №5, за наслідками складення якої за фактом першої події й виписано спірну податкову накладну.

Матеріалами справи встановлено, що податкову накладну №2 від 11.11.2020 складено за першою подією відвантаження кукурудзи кількістю 1769,84 т, яка виписана за датою першої події (дата відвантаження товарів контрагенту)

Отже, саме факт поставки, як перша подія відповідно до положень п.185.1 ст.185 ПК України, зумовив обов`язок позивача в силу вимог п.187.1 ст.187, п.201.1, 201.7, 201.10 ст.201 ПК України сформувати та направити для реєстрації податкову накладну, а саме видаткова накладна повинна підтверджувати факт фізичної поставки товару.

В ході судового розгляду справи відповідачами не заперечувалася та обставина, що разом з повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 19.02.2021 №1, позивачем до контролюючого органу надавався пакет документів на підтвердження реальності господарської операції з ТОВ "Чорнухинський край" серед яких: договір купівлі-продажу від 10.11.2020 №10/11/2020-1-ША, видаткова накладна від 11.11.2020 №5, видаткова накладна від 10.11.2020 №4, платіжне доручення від 11.12.2020 №, рахунок на оплату від 11.11.2020 №2, акт звірки, рахунок від 11.11.2020 №83, акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №150, договір №01/10/2020-10 про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2020, рахунок від 11.11.2020 №40, акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №438, договір №01/10/2020-10-С про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2020, рахунок від 11.11.2020 №203, акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №1187, договір №01/10/2020-10-Х про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 01.10.2020, рахунок від 11.11.2020 №171, акт здачі-прийняття робіт від 11.11.2020 №233, договір №01/11-20ЧК про надання послуг з виконання сільськогосподарських робіт від 10.11.2020, звіт про посівні площі сільськогосподарських культур 4-сг від 02.06.2020 №, звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду 29-сг від 05.01.2021 №, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, витяг з реєстру платників податків на додану вартість від 01.04.2018 №005, податкова накладна від 11.11.2020 №2, від 30.11.2020 № (а.с. 24-81).

Вказані документи свідчать про те, що податкова накладна від 11.11.2020 №2 складена позивачем за датою складення документа, що засвідчує факт постачання товару платником податку, з якою пункт 187.1 статті 187 ПК України пов`язує дату виникнення податкових зобов`язань та позивачем надано контролюючому органу всі документи, необхідні для складення податкової накладної від 11.11.2020 №2.

Усі зазначені документи долучені позивачем також до матеріалів справи.

Вказані первинні документи та пояснення стосовно здійснених господарських операцій позивачем було надано до контролюючого органу, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі.

Доказів наявності ознак фіктивності в діяльності контрагенту позивача, нікчемності або недійсності угод укладених позивачем з вказаним контрагентом або відсутності реального характеру цих операцій матеріали справи не містять, а відповідачем таких доказів до суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що у межах спірних правових відносин, які виникли щодо відмови у реєстрації ПН/РК, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. У зв`язку з цим, і суд за результатом розгляду цієї справи не робить висновків щодо "товарності (реальності)" операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Отже, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентами, та на те, що такі документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, були достатніми та були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної, комісія обмежилась лише формальними підставами для відмови у реєстрації податкової накладної.

Крім того, як вбачається з квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, контролюючим органом запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Проте, конкретного переліку документів, які, на думку податкового органу, є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та які позивач мав надати, квитанція не містить.

Дослідивши зміст спірного рішення, колегія суддів зазначає, що розглядаючи подані позивачем документи, Комісією не з`ясовано специфіку проведених господарських операцій та не визначено документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу. Саме по собі зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом в цій справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Разом з тим, суд також відмічає ту обставину, що в додаткових письмових поясненнях на відповідь на відзив в якості обґрунтованої підстави для відмови у реєстрації податкової накладної в ЄРПН контролюючий орган вказує, що окрім видаткової накладної до зупиненої спірної податкової накладної на розгляд Комісії ГУ ДПС у Полтавській області, а також на момент судового оскарження платником не було надано товарно-транспортної накладної та/або додаткових обґрунтувань (пояснень з цих підстав), що і є наслідком формування висновку про недотримання між контрагентом договірних зобов`язань та не надання контролюючому органу у повному обсязі всіх необхідних документів.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що вказані доводи по суті не слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

При цьому, посилання в оскаржуваному рішенні на відсутність в товарно-транспортних накладних, не могло бути підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки, в тому числі враховуючи висновки Верховного Суду, викладених у постанові від 11.09.2018 у справі № 804/4787/16, товарно-транспортна накладна не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджує обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Також у рішенні не зазначено, з яким саме постачальником були відсутні розрахункові документи, договір та які товарно-транспортні накладні не було надано у повному обсязі.

На підставі цього колегія суддів зазначає, що контролюючим органом не було надано належної оцінки додатково поданим підприємством документам та у даному випадку, відповідачами ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не вказано у відповідному рішенні, а відмова у реєстрації спірної податкової накладної фактично обґрунтована відсутністю одиничних документів.

Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В той же час, рішення суб`єкта владних повноважень повинно відповідати ст. 2 КАС України, згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі №822/1817/18, від 02.04.19 у справі №822/1878/18.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової декларації прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Тому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Оскільки оспорюване у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень - комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, № 2424740/41667020 від 24.02.2021 р. не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття та враховуючи, що ГУ ДПС у Полтавській області в ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкової накладної, складеної позивачем у ЄРПН, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про його протиправність.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 серпня 2019 року у справі № 2540/3009/18 зазначив: «…Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу».

Отже, вимоги контролюючого органу щодо надання всіх можливих документів по господарській операції, не можуть бути визнані такими, що відповідають приписам та меті податкового законодавства. Фіскальний орган має обмежитись таким обсягом документального підтвердження господарської операції, який в достатній мірі доводить її реальність та законність. Витребування інших (можливих) документів і, як наслідок їх ненадання, відмову в реєстрації податкової накладної колегія суддів вважає надмірним формалізмом та необґрунтованим втручанням в діяльність господарюючих суб`єктів, що є, нічим іншим, як обмеженням права на свободу господарювання в ракурсі правомірності дій платника податків, доки не доведено зворотне.

Відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності. Акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Оскільки позивачем надано усі необхідні документи, для проведення реєстрації податкової накладної, колегія суддів вважає, що комісією ДПС формально визначено підстави для прийняття оскаржуваного рішення та не наведено конкретної інформації з приводу документів, які не надані позивачем, проте є необхідними для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної. Водночас, з метою реєстрації податкових накладних у ЄРПН позивач надіслав всі наявні у нього документи, що стосуються відповідних господарських операцій та надав відповідні пояснення.

Отже, враховуючи надання позивачем контролюючому органу пояснень та документів на підтвердження наявності правових підстав для складення податкової накладної, суд доходить висновку, що в ГУ ДПС у Полтавській області були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 11.11.2020 №2, а тому рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 №2424740/41667020 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, обов`язок щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних поданої платником податків податкової накладної від 11.11.2020 №2 покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику - ДПС України.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 №2424740/41667020 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням вищезазначеного, доводи апелянта щодо правомірності рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 №2424740/41667020 є помилковими.

Суд враховує, що дії платника податків зі складення податкової накладної за фактом відвантаження товарів покупцю відповідають вимогам статей 185, 187 ПК України щодо визначення першої з подій, з настанням якої у постачальника виникає обов`язок скласти податкову накладну.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на рішення Верховного Суду, в даному випадку, з урахуванням предмету позову, підлягає застосуванню постанови Верховного Суду зазначені судом вище.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що Комісія, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, при прийнятті рішення від 24.02.2021 №2424740/41667020 діяла необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотримання вимог ч.2 ст. 2 КАС України.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.201.1, 201.10 ст. 201 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, оскільки у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Крім того, суд враховує, що відповідно до абзацу третього пункту 28 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Так само, пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, визначено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Зважаючи на те, що рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.02.2021 №2424740/41667020 про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.11.2020 №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних визнанано судом протиправним, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну від 11.11.2020 №2, складену та подану Товариством з обмеженою відповідальністю "ШАРАЙ" та вважати вказану податкову накладну зареєстрованою 30.11.2020.

При цьому доводи відповідачів про те, що здійснення реєстрації податкової накладної у ЄРПН відноситься до дискреційних повноважень фіскального органу суд відхиляє як безпідставні з огляду на наведені вище приписи пункту 28 Порядку №117 та пункту 20 Порядку №1246, якими чітко визначено, що підставою для реєстрації податкової накладної у ЄРПН є рішення суду про здійснення такої реєстрації, що набрало законної сили.

За вищевикладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача достатніх підстав для складення податкової накладної від 11.11.2020 №2, а у другого відповідача - обов`язку щодо її реєстрації, тобто наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено, в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано, в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено, які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 по справі № 440/2836/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 12.11.2021 року