Справа № 555/649/21
Суддя: Старовецька Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/649/21
Номер провадження 2-а/555/20/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

за участі:

представника позивача адвоката Боротюка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Івано Франківській області про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до управління патрульної поліції в Івано Франківській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

І.Стислий виклад позиції позивача

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 27.03.2021 року поліцейським управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Павлушенком Володимиром Миколайовичем була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП по факту того що, 27.03.2021 року о 21 год. 54 хв. у м.Сарни по вул.Бєлгородська,70, керував транспортним засобом вантажним автомобілем марки «Volvo FH 13.420», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9 в) Правил дорожнього руху України, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, оскільки ним не порушувались вимоги ПДР України. Перед початком руху ним був перевірений технічний стан транспортного засобу, усі лампочки горіли, габаритні вогні та підсвітка номерного знаку працювали. Як виявилося, габаритні вогні перестали працювати саме під час руху, оскільки відійшов контакт, він цього бачити не міг, однак цю проблему він виправив одразу ж після зупинки його інспектором. Жодного наміру на вчинення правопорушення чи на приховування номеру автомобіля від працівників поліції він не мав, тому його вини у даному порушенні не було. При цьому, у самих працівників поліції у момент зупинки передбачених законом підстав для його зупинки взагалі не було, оскільки вони у момент зупинки не могли знати, що у нього не працює ця підсвітка, що, відповідно, вказує на протиправність їх усіх дій, що тягне за собою незаконність і недопустимість усіх складених щодо нього документів і недопустимість усіх доказів, якщо такі є.

В той же час, відповідно до змісту оскаржуваної постанови - у ній не наведено посилання на жоден доказ, на підставі якого працівник поліції дійшов висновку про доведеність як самого факту правопорушення, так і винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Позивач звертає увагу суду на те, що графа 7 оскаржуваної постанови - «До постанови додаються» не заповнена, що свідчить, що окрім власного переконання працівник поліції не брав до уваги жоден інший доказ.

Позивач вважає, що згідно чинного законодавства, поліцейський не був зобов`язаний складати протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, однак він мав право це зробити з урахуванням того, що особа заперечувала факт вчинення правопорушень та для збереження доказів правопорушень, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.251 КУпАП міг бути доказом вчинення правопорушення із зазначенням тих матеріалів, що до нього додаються (рапорт, пояснення, фотофіксація, цифровий носій відеозапису, тощо), однак такі докази зібрані не були та ОСОБА_1 не пред`являлися.

Позивач покликається на те, що при винесені оскаржуваної постанови не зазначені будь-які докази наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, а також вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач не дотримався процесуальних вимог.

У зв`язку з наведеними обставинами просить скасувати постанову відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності.

ІІ.Стислий виклад позиції відповідача.

Представник відповідача управління патрульної поліції в Івано Франківській області суб`єкт владних повноважень в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву із додатками, у якому не визнав позовні вимоги в повному обсязі, вказує на те, що позивач порушив вимоги ПДР України, про свідчить відеозапис із нагрудної камери поліцейського, який долучений до відзиву. Просить у задоволені позову відмовити повністю.

ІІІ.Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

06.04.2021 року було відкрите провадження у адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

23.04.2021 року відповідачем було подано відзив.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився; представник позивача адвокат Боротюк О.О. у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви у повному обсязі, позов просить задовольнити та зазначив, що долучений до відзиву відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не може вважатись належним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки наявність такого відеозапису не вказана у оскаржуваній постанові.

ІV.Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАН №3982520 від 27.03.2021 року, винесеної поліцейським управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Павлушенком В.М., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП по факту того що, 27.03.2021 року о 21 год. 54 хв. у м.Сарни по вул.Бєлгородська,70, керував транспортним засобом вантажним автомобілем марки «Volvo FH 13.420», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9 в) Правил дорожнього руху України, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери поліцейського, суд не приймає до уваги за наступних обставин.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процессуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідали вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 частини 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню; відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення оскаржуваної постанови та наявність в діях ОСОБА_1 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч.6 ст.121 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст.9, 77, 242-246,268-272,286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Івано Франківській області про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАН №3982520 від 27.03.2021 року, винесену інспектором УПП в Івано Франківській області Павлушенко Володимиром Миколайовичем щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Березнівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Старовецька