Справа № 334/8632/21
Суддя: Козлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 11.11.2021
Справа № 334/8632/21
Провадження № 2-а/334/129/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Зоріної С.П., представника позивача Чоботи О.М.

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом Запорізького сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до гр. Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України

ВСТАНОВИВ:

09.11.2021 року Запорізький сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернвся з позовом до суду, яким просить ухвалити рішення про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України та примусово видворити з України громадянки Республіки Азербайджан ОСОБА_2 .

Вимоги обґрунтовано тим, що 15.11.2021 року з Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» після відбування покарання (у період з 15.11.2017 по 15.11.2021 роки) за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, буде звільнений громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ленкоран Азербайджанська Республіка, засуджений 20.08.2019 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 статті 72 КК України вироком Дніпровського апеляційного суду від 18.10.2019 року зараховано строк тримання під вартою з 15.11.2017 по 18.10.2019 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

28.10.2021 року на адресу Запорізького сектору УДМС у Запорізькій області надійшло подання Управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій області про примусове видворення за межі України та поміщення до ПТПІ громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ).

Під час здійснення перевірки законності перебування громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), встановлено, що він прибув на територію України 02.10.2015 року через КПП «Харків» по паспорту НОМЕР_1 виданому 17.06.2012 року терміном дії до 17.06.2022 року.

Відповідно підпункту 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від І5 лютого 2012 року №150 (далі Порядок продовження), та пунктом 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженим наказом МВС України від 20.07.2015 № 884 (далі - Наказ № 884) передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Дозволений строк перебування на території України, відповідно підпункту 2 пункту 2 Порядку продовження та пункту 1 Наказу № 884, закінчився 30.12.2015 року. З 31.12.2015 року громадянин ОСОБА_2 перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні.

В особовій справі громадянина ОСОБА_2 , яка наявна в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», в наявності копія паспортного документа НОМЕР_1 виданого 17.06.2012 року терміном дії до 17.06.2022 року.

У громадянина ОСОБА_2 відсутній будь який документ, що підтверджує його особу, відповідно відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України або документ, по якому він може здійснити виїзд з території України.

Запорізьким сектором УДМС у Запорізькій області проведено ряд вичерпних заходів у взаємодії з Посольством Азербайджанської Республіки щодо підтвердження громадянства Азербайджанської Республіки громадянину ОСОБА_2 та документування його документом, який дає право на перетин державного кордону України.

У відповідь на запит Запорізького сектору УДМС у Запорізькій області Посольством Азербайджанської Республіки підтверджено належність іноземця до громадянства Азербайджанської Республіки.

Згідно подання, яке надійшло до Запорізького сектору УДМС у Запорізькій області від Управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій областіі (за вих. № 1389/9/01-2021 від 22.10.2021) вбачається, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми безпосередніми діями (грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб) створює реальну загрозу національним інтересам, національній безпеці, порушує права і свободи людини і громадянина, сприяє та поширює вплив злочинності на процес, що відбуваються в економічній і суспільній сферах.

Керівництвом ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 характеризується негативно, порушує умови та режим тримання (нетактовна поведінка, самовільна зміна спального місця, порушення розпорядку дня, пошкодження державного майна, зберігання заборонених предметів), неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності правами начальника установи, але правильних висновків для себе не робить. Стягнення не погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. Підтримує стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. У відношенні до персоналу установи може проявити грубість, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується під час виконання дорученої роботи, використовує не тільки за призначенням. Не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня не прагне. Засуджений під час відбування покарання був поставлений на профілактичний облік як схильний до нападу на представників адміністрації, підстав для зняття з обліку не має.

Зазначена інформація надає обґрунтовані підстави вважати, що громадянин ОСОБА_2 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, перешкоджатиме проведенню процедури примусового повернення та існує ризик втечі громадянина ОСОБА_2 .

Громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) не має жодної з обставин, на підставі яких, відповідно до статті 31 Закону Про правовий статус він не може бути примусово видворений за межі України.

Крім того, іноземець не має дійсного паспортного документу, що дає право законно перебувати на території України та здійснити виїзд з території України. Отже іноземець не зможе отримати законне джерело доходів, не буде працевлаштований, згідно чинного законодавства та не зможе забезпечувати власні потреби, у т.ч. не зможе придбати авіаквиток для здійснення виїзду з території України.

Отже, іноземець перебуває в Україні в статусі нелегального мігранта, не виконає в установленому порядку рішення про його примусове повернення, наявне достатньо законних підстав для застосування до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) процедури примусового видворення за межі України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, а відповідач не заперечував проти його задоволення, зазначаючи, що він розуміє, що знаходиться на території України незаконно, але у нього відсутні будь-які родичі у Азербайджані.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до Положень «Про Державну міграційну службу України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №360, Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидій нелегальній (незаконній) міграції.

Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ розглядаються з дотриманням статей 268, 269, 271, 272, 288, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог підпункту 2 пункту 3 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи щодо примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України.

Частиною першою статті 288 КАСУ передбачено, що позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду, як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України.

Адміністративні справи, визначені цією статтею, розглядаються судом за обов`язкової участі сторін у десятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Частиною п`ятою статті 288 КАСУ визначено, що за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується. +

Пунктом 3 частини 4 статті 46 КАСУ передбачено, що іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у разі затримання іноземця або особи без громадянства чи примусового видворення за межі території України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI (далі - Закон Про правовий статус).

Відповідно до вимог частини першої статті ЗО Закону Про правовий статус, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Згідно матеріалів справи, 15.11.2021 року з Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» після відбування покарання (у період з 15.11.2017 по 15.11.2021 року) за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, буде звільнений громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ленкоран Азербайджанська Республіка, засуджений 20.08.2019 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 статті 72 КК України вироком Дніпровського апеляційного суду від 18.10.2019 року зараховано строк тримання під вартою з 15.11.2017 по 18.10.2019 із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

28.10.2021 року на адресу Запорізького сектору УДМС у Запорізькій області надійшло подання Управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій області про примусове видворення за межі України та поміщення до ПТПІ громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ).

Під час здійснення перевірки законності перебування громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), встановлено, що він прибув на територію України 02.10.2015 року через КПП «Харків» по паспорту НОМЕР_1 виданому 17.06.2012 року терміном дії до 17.06.2022 року.

Відповідно підпункту 2 пункту 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від І5 лютого 2012 року №150 (далі Порядок продовження), та пунктом 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду , затвердженим наказом МВС України від 20.07.2015 № 884 (далі - Наказ № 884) передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Дозволений строк перебування на території України, відповідно підпункту 2 пункту 2 Порядку продовження та пункту 1 Наказу № 884, закінчився 30.12.2015 року. З 31.12.2015 року громадянин ОСОБА_2 перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні.

Законодавство України зобов`язує іноземців та осіб без громадянства неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави (частина 3 статті 3 Закону Про правовий статус).

В особовій справі громадянина ОСОБА_2 , яка наявна в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», в наявності копія паспортного документа НОМЕР_1 виданого 17.06.2012 року терміном дії до 17.06.2022 року.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону Про правовий статус іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

У громадянина ОСОБА_2 відсутній будь який документ, що підтверджує його особу, відповідно відсутні документи, які б надавали право законно перебувати на території України або документ, по якому він може здійснити виїзд з території України.

Розділом VI Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, АДПСУ, СБУ №353/271/150 від 23.04.2012 року, встановлений порядок дій з ідентифікації та документування іноземців. Якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Запорізьким сектором УДМС у Запорізькій області проведено ряд вичерпних заходів у взаємодії з Посольством Азербайджанської Республіки щодо підтвердження громадянства Азербайджанської

Республіки громадянину ОСОБА_2 та документування його документом, який дає право на перетин державного кордону України.

У відповідь на запит Запорізького сектору УДМС у Запорізькій області Посольством Азербайджанської Республіки підтверджено належність іноземця до громадянства Азербайджанської Республіки.

Приписами статті 9 Закону Про правовий статус передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону Про правовий статус, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати ЗО днів з дня прийняття рішення.

Частиною 2 статті 26 Закону Про правовий статус передбачено, що рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду у Україну строком на 3 роки.

Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 26 Закону Про правовий статус, 05.11.2021 року у відношенні громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) Запорізьким сектором УДМС у Запорізькій області прийнято рішення про його примусове повернення за межі України та зобов`язано його покинути територію України, після звільнення з Державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», у термін до 16.11.2021 року. Рішення супроводжувалося забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на 3 роки (до 05.11,2024 року).

Другий примірник рішення про примусове повернення громадянин ОСОБА_2 отримав 05.11.2021 року.

Згідно подання, яке надійшло до Запорізького сектору УДМС у Запорізькій області від Управління міграційної поліції ГУНП в Запорізькій областіі (за вих. № 1389/9/01-2021 від 22.10.2021) вбачається, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми безпосередніми діями (грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб) створює реальну загрозу національним інтересам, національній безпеці, порушує права і свободи людини і громадянина, сприяє та поширює вплив злочинності на процес, що відбуваються в економічній і суспільній сферах.

Керівництвом ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 характеризується негативно, порушує умови та режим тримання (нетактовна поведінка, самовільна зміна спального місця, порушення розпорядку дня, пошкодження державного майна, зберігання заборонених предметів), неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності правами начальника установи, але правильних висновків для себе не робить. Стягнення не погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. Підтримує стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. У відношенні до персоналу установи може проявити грубість, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується під час виконання дорученої роботи, використовує не тільки за призначенням. Не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня не прагне. Засуджений під час відбування покарання був поставлений на профілактичний облік як схильний до нападу на представників адміністрації, підстав для зняття з обліку не має.

Зазначена інформація надає обґрунтовані підстави вважати, що громадянин ОСОБА_2 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, перешкоджатиме проведенню процедури примусового повернення та існує ризик втечі громадянина ОСОБА_2 .

Відповідно до змісту статті 30 Закону Про правовий статус, вбачається, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі вйнесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

Статтею 31 Закону Про правовий статус зазначено, що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) не має жодної з обставин, на підставі яких, відповідно до статті 31 Закону Про правовий статус він не може бути примусово видворений за межі України.

Крім того, іноземець не має дійсного паспортного документу, що дає право законно перебувати на території України та здійснити виїзд з території України. Отже іноземець не зможе отримати законне джерело доходів, не буде працевлаштований, згідно чинного законодавства та не зможе забезпечувати власні потреби, у т.ч. не зможе придбати авіаквиток для здійснення виїзду з території України.

Згідно пункту 14 статті 1 Закону Про правовий статус, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Отже, іноземець перебуває в Україні в статусі нелегальнсУґо мігранта, не виконає в установленому порядку рішення про його примусове повернення, наявне достатньо законних підстав для застосування до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) процедури примусового видворення за межі України.

Згідно статті 32 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов`язані з видворенням, в установленому законом порядку.

Якіцо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов`язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Слід зазначити, що ДМС у централізованому порядку, за рахунок коштів державного бюджету, передбачених КПКВ 1004020 «Забезпечення виконання завдань та функцій у сфері громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб», відповідно до договору від 18.06.2021 № 45 на закупівлю послуг туристичних агентств та подібних послуг,код за ДК021:2015-63510000-7 здійснюється закупівля послуг з бронювання та продажу авіаквитків для примусового видворення з України незаконних мігрантів.

За вказаних обставин є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури ідентифікації та видворення, що відповідно до частини 1 статті 289 КАСУ є підставою для його примусового видворення за межі України затримання з подальшим поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Приписами статті 172 КАСУ, передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону Про правовий статус, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону Про правовий статус, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного іАзрдону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на вищевикладене, а також той факт, що у ОСОБА_2 відсутні документи на право перебування на території України та відсутнє постійне місце проживання, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного кодексу та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9 72, 77, 289, 241, 243, 246, п. 16 ст. 289, 293, 371 Кодекс адміністративного судочинства України; ст. 26, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» за № 1 від 25 червня 2009р., п.1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1110, пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Запорізького сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області до гр.Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Затримати громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою його ідентифікації (документування свідоцтвом на повернення до Батьківщини) та забезпечення виконання рішення суду про примусове видворення за межі України строком на 6 (шість) місяців, із подальшим продовженням, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - примусово видворити за межі України.

Відповідно до п.З ч.2 ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Ю.Козлова