Справа № 640/26567/21
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

10 листопада 2021 року м. Київ№ 640/26567/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАГОДА КЕПІТАЛ" (01004, м. Київ вул. Велика Васильківська, буд. 65, кв. (офіс) 355) про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАГОДА КЕПІТАЛ" податковий борг з податку на прибуток підприємств у сумі 58856,00 грн з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Ухвалою суду від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 640/26567/21 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

26.10.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що відповідачем повністю сплачено самостійно визначені суми податкового зобов`язання з податку на прибуток у деклараціях за 2019 рік та три квартали 2020 року. На підтвердження вказаних доводів відповідачем додано до відзиву копії платіжних доручень від 18.11.2020 № 802, від 18.05.2021 № 876, від 18.05.2021 № 877, від 30.06.2021 № 892.

04.11.2021 до суду від позивача надійшла заява про відмову від позову. Заява мотивована тим, що станом на поточну дату податковий борг, заявлений до стягнення, за відповідачем не обліковується, а податкова вимога, що передувала стягненню, відкликана. Також, позивач, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.02.2021 № 200/6826/20-а, просить суд повернути у повному обсязі сплачений останнім судовий збір за подання вказаного позову.

Згідно з частиною першою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною третьою указаної статті Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи, що відмова позивача від позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд приймає відмову від адміністративного позову та закриває провадження у справі.

Частиною другою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, за подання до суду даного позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03.09.2021 № 4322.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 у справі № 200/6826/20-а зазначив: "... стаття 139 КАС України є загальною для вирішення питання розподілу судових витрат за наслідками розгляду справи по суті та задоволені позову.

Суд звертає увагу, що положення статті 140 та 142 КАС України у порівнянні із частиною 1 та частиною 2 статті 139 КАС України не конкретизують та не ставлять в залежність можливість отримання відшкодування понесених судових витрат від приналежності позивача до певного суб`єктного складу, чи то позивачем є фізична особа, юридична особа чи суб`єкт владних повноважень. Приналежність до такого складу та вид понесених витрат, не мають впливу на вирішення цього питання відповідно до наведених норм. Наведені норми мають різний предмет регулювання, правову природу виникнення та застосування.

Разом з тим, стаття 140 КАС України встановлює спеціальне та відмінне у співвідношенні з нормами статті 142 КАС України та статті 7 Закону України "Про судовий збір" правило, згідно з яким якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача. Тобто, якщо позивач відмовляється від позову з будь - яких інших причин, що є наслідком закриття провадження у справі (крім випадку задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви), то в такому випадку позивачу підлягає повернення лише п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, коли відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, тоді застосовуються правила розподілу судових витрат відповідно до статті 140 КАС України.

У цій справі суд першої інстанції закрив провадження у справі, задовольнивши заяву позивача про відмову від позову у зв`язку з задоволенням відповідачем позову після подання позовної заяви, а тому цілком обґрунтованим є покладення на відповідача обов`язку відшкодувати понесені позивачем витрати як міра відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку.

Отже, аналіз приведеного правового регулювання та тлумачення статей 139, 140 КАС України у їх взаємозв`язку, з урахуванням наведених обставин справи, дають підстави для висновку про те, що за наявності відповідної заяви, всі понесені позивачем у цій справі та документально підтверджені судові витрати підлягають присудженню на його користь".

Таким чином, визначальною підставою для повернення позивачеві сплаченого судового збору є з`ясування обставини, коли відповідачем було сплачено заборгованість до подання позовної заяви, чи після такого подання.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з даним позовом була несплата відповідачем податку на прибуток приватних підприємств самостійно визначеного у деклараціях за 2019 рік та три квартали 2020 року.

Поряд з цим, згідно платіжних доручень від 18.11.2020 № 802, від 18.05.2021 № 876, від 18.05.2021 № 877, від 30.06.2021 № 892 ТОВ "БЛАГОДА КЕПІТАЛ" сплачено податку на прибуток за 2019 та 2020 роки в загальній сумі 60491,69 грн.

До суду ж з даним позовом позивач звернувся 20.09.2021, що підтверджується відміткою штампа Окружного адміністративного суду міста Києва про отримання позовної заяви.

Таким чином, на момент звернення позивача до суду з даним позовом, податковий борг був погашений відповідачем, що у свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для врахування правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.02.2021 у справі № 200/6826/20-а.

Відповідно до частини першої статті 142 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, п`ятдесят відсотків витрат позивача, пов`язаних зі сплатою судового збору у наведеному вище розмірі, підлягають поверненню з бюджету.

Попередити позивача, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 142, 189, 238, 241, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову Головного управління ДПС у м. Києві від позову.

Провадження в адміністративній справі № 640/26567/21 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛАГОДА КЕПІТАЛ" (01004, м. Київ вул. Велика Васильківська, буд. 65, кв. (офіс) 355) про стягнення податкового боргу - закрити.

Повернути Головному управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 44116011) сплачений судовий збір у сумі 1135,00 грн.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Згідно з частиною першої статті 295 та частиною першою статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.П. Катющенко