Справа № 466/9261/21
Суддя: Донченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/9261/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Донченко Ю.В.

секретаря судового засідання Пилипців О.-І.І.

Справа № 466/9261/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення

за участі позивача ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління безпеки міста Львівської міської ради, в якому просить скасувати постанову серії LV від 22.09.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.122 КУпАП

В обґрунтування позову зазначає, що 22.09.2021 року на лобовому склі його автомобіля марки «Nissan» модель «Qashqai» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було припарковано на пр. В`ячеслава Чорновола, буд. 7, було виявлено повідомлення, відповідно до якого інспектором з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради - Сеньковським В. Є. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії LV від 22.09.2021 рок та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 680 грн. Згідно з даною постановою, він здійснив зупинку т/з в зоні дії дорожнього знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», чим порушив пункт 17.1 і 33.5.11 ПДР України.

Вважає дану постанову неправомірною та незаконною, оскільки згідно із п.17. ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» позначає смугу, призначену для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Згідно із п.17. ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» позначає смугу, призначену для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Між тим, відповідно до п. 17.2 Правил дорожнього руху водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини. Тобто, Правилами дорожнього руху дозволяється заїжджати на смугу для маршрутних транспортних засобів.

Позивач зазначає, що його авто було припарковано в заїзній кишені, яка не відноситься до смуги руху громадського транспорту. Така заїзна кишеня є частиною паркувального майданчику готелю «Львів», таким чином оскаржувана постанова є такою, що не відповідає закону, просить таку скасувати.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.10.2021 року справу номер 466/9261/21 передано до розгляду судді Донченко Ю.В.

Ухвалою судді від 11.10.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадженням з повідомленням (виклику) сторін.

В судовому засіданні 09.11.2021 року позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному об`ємі, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив адміністративний позов задовольнити.

Відповідач представник Управління безпеки міста ЛМР в судове засідання, яке призначалось на 10.11.2021р. не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що 22 вересня 2021 року на лобовому склі автомобіля марки «Nissan» модель «Qashqai» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було припарковано на пр. В`ячеслава Чорновола, буд. 7, що належить ОСОБА_1 ним було виявлено повідомлення LV про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною позивач оскаржив таку до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.10 ПДР стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно з п.15.10 ПДР України стоянка забороняється:

б)на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);

в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;

д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 265-4 КУпАП для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб своїм розташуванням робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів, у тому числі осіб з інвалідністю на спеціальних засобах пересування та пішоходів із дитячими колясками.

Відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Частиною 3 статті 219 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 3 статті 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1036 від 21.09.2018 «Про уповноваження інспекторів з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів» уповноважено інспекторів з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради з 27 вересня 2018 року здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), частинами першою і другою статті 152-1 КУпАП, та проводити тимчасове затримання транспортних засобів відповідно до порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідно до ч. 4 ст. 279-1 КУпАП повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 КУпАП, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування та інші персональні дані).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

При цьому, повідомлення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю суттю не породжує для позивача жодних прав і обов`язків, а відтак і не створює для останнього права на захист. Повідомлення не є актом індивідуальної дії, оскільки не містить і не повинне містити інформації про особу, якої воно стосується. Таким актом є постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим відповідно до п. 6 ст. 3 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню є саме постанова органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, а не повідомлення.

Як вбачається зі змісту доводів адміністративного позову, ОСОБА_1 заперечує факт здійснення зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» та вказує єдиним доказом вчинення ним правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на момент оскарження позивачем повідомлення по справі про адміністративне правопорушення серії LV від 22.09.2021 інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Сеньковським Віктором Євгеновичем постанова не надсилалась на адресу відповідальної особи.

Оскільки, відповідно до ч. 7 статті 279-1 КУпАП, виключно постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення».

Одак, відповідно до ч. 1 ст. 300-1 КУпАП: У разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

Отже, вказана постанова LV вважається виконаною з моменту сплати за повідомленням LV та не скеровувалась відповідальній особі.

Частиною 3 ст. 124 Конституції визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суд має повноваження розглядати та вирішувати справу (має юрисдикцію), якщо має місце юридичний спір. Відповідно, відсутність юридичного спору свідчить про те, що суд не має повноважень вирішувати справу. Відтак, юрисдикції судів поширюється на юридичні спори, предметом яких є права та свободи конкретної особи.

Тому, відповідно до статей 287-288 КУпАП вбачається, що оскарженню підлягає виключно постанова по справі про адміністративне правопорушення, а не повідомлення.

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не складається стосовно конкретної особи, не є виконавчим документом, не несе жодних прав та обов`язків для конкретної особи, а лише інформує про факт вчинення адміністративного правопорушення та пропонує добровільно сплатити 50% розміру штрафу за нього. Саме постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальної особи є рішенням суб`єкту владних повноважень, яке створює права та обов`язки для конкретної особи, і можливість оскарження цієї постанови прямо передбачена у главі 24 КУпАП.

Зважаючи на викладене, позов про окреме оскарження повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, а не самого рішення суб`єкту владних повноважень, винесеного у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021 у подібній судовій справі №462/1452/21 (додаток 1) та від 01.04.2021 у подібній судовій справі №380/9999/20 (додаток 2).

За наведених обставин, суд вважає, що адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, оскільки відсутній предмет спору, що є об`єктом розгляду у суді.

Керуючись ст.ст.77, 242-244, 246, 268, 286 КАС України , суд

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління безпеки міста Львівської мівської ради: Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 9, .

Текст рішення складено та підписано 09.11.2021 року.

Суддя Ю. В. Донченко