Справа № 804/7602/16
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року Справа № 804/7602/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Серпіковій А.Ю.
представників позивача Акімова М.Д., Логвінової Ю.М.
представника відповідача-1 Михайлюк Т.О.
представника відповідача-2 Купцової О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
08.11.2016 року публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління ДФС України, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому просило:
- визнати неправомірною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» за березень 2015 року у сумі 2 436 760,28 грн. (два мільйони чотириста тридцять шість тисяч сімсот шістдесят гривень) 28 коп., за квітень 2015 року у сумі 878 626,36 грн. (вісімсот сімдесят вісім тисяч шістсот двадцять шість гривень) 36 коп., за травень 2015 року у сумі 2 725 495,53 грн. (два мільйони сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень) 53 коп., за червень 2015 року у сумі 59 738,29 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять вісім гривень) 29 коп., за липень 2015 року у сумі 393 472,12 грн. (триста дев`яносто три тисячі чотириста сімдесят дві гривні 12 коп.);
- зобов`язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» за березень 2015 року у сумі 2 436 760,28 грн. (два мільйони чотириста тридцять шість тисяч сімсот шістдесят гривень 28 коп.), за квітень 2015 року у сумі 878 626,36 грн. (вісімсот сімдесят вісім тисяч шістсот двадцять шість гривень 36 коп.), за травень 2015 року у сумі 2 725 495,53 грн. (два мільйони сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень 53 коп.), за червень 2015 року у сумі 59 738,29 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять вісім гривень 29 коп.), за липень 2015 року у сумі 393 472,12 грн. (триста дев`яносто три тисячі чотириста сімдесят дві гривні 12 коп.).
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 року адміністративний позов задоволено повністю:
- визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» за березень 2015 року у сумі 2 436 760,28 грн. (два мільйони чотириста тридцять шість тисяч сімсот шістдесят гривень 28 копійок), за квітень 2015 року у сумі 878 626,36 грн. (вісімсот сімдесят вісім тисяч шістсот двадцять шість гривень 36 копійок), за травень 2015 року у сумі 2 725 495,53 грн. (два мільйони сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень 53 копійки), за червень 2015 року у сумі 59 738,29 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять вісім гривень 29 копійок), за липень 2015 року у сумі 393 472,12 грн. (триста дев`яносто три тисячі чотириста сімдесят дві гривні 12 копійок);
- зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» за березень 2015 року у сумі 2 436 760,28 грн. (два мільйони чотириста тридцять шість тисяч сімсот шістдесят гривень 28 копійок), за квітень 2015 року у сумі 878 626,36 грн. (вісімсот сімдесят вісім тисяч шістсот двадцять шість гривень 36 копійок), за травень 2015 року у сумі 2 725 495,53 грн. (два мільйони сімсот двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень 53 копійки), за червень 2015 року у сумі 59 738,29 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять вісім гривень 29 копійок), за липень 2015 року у сумі 393 472,12 грн. (триста дев`яносто три тисячі чотириста сімдесят дві гривні 12 копійок);
- присуджено на користь публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» судові витрати у розмірі 2 756,00 грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління ДФС України.
Задовольняючи позовні вимоги, суд, посилаючись на приписи пунктів 200.11, 200.21 статті 200 Податкового кодексу України, зазначив, що у разі невідповідності платника податку визначеним у пункті 200.19 статті 200 Податкового кодексу України критеріям та відсутності в нього права на автоматичне бюджетне відшкодування податку, контролюючий орган зобов`язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності повідомити платника податку про відповідне рішення та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. При цьому, якщо контролюючий орган у встановлений термін не надіслав платнику податку зазначеного повідомлення, вважається, що такий платник відповідає критеріям для одержання права на автоматичне бюджетне відшкодування. Оскільки рішення про невідповідність платника визначеним у пункті 200.19 статті 200 Податкового кодексу України критеріям для автоматичного бюджетного відшкодування податку контролюючим органом не приймалося, а відповідач-1 не виконав покладеного на нього чинним законодавством обов`язку щодо формування та направлення у визначений законом строк розпоряднику бюджетних коштів висновку про відшкодування податку, Дніпропетровський окружний адміністративний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року апеляційну скаргу СДПІ задоволено, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 року - скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявлена Товариством сума бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 6494092,58 грн залишилася неузгодженою через відмову позивача надати на відповідний запит контролюючого органу необхідні первинні документи. З огляду на вищевикладене, наказом контролюючого органу № 68 від 04.11.2016 було призначено документальну позапланову перевірку, проведення якої не завершено на момент вирішення спору у цій справі. З огляду на вищевикладене, у контролюючого органу не виникло обов`язку з формування та направлення на адресу розпорядника бюджетних коштів висновку про відшкодування зазначеної суми ПДВ. Також апеляційний суд зазначив, що позивачем не надано суду доказів проведення з контролюючим органом звірки вже відшкодованої суми ПДВ та залишку суми заборгованості бюджету, а також наголосив на зміні передбаченої законодавством процедури відшкодування ПДВ.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.06.2021 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - задоволено частково. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2016 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року скасовано, справу №804/7602/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
В обгрунтування постанови Верховний Суд зазначив, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що оскільки рішення про невідповідність платника визначеним у пункті 200.19 статті 200 ПК України критеріям для автоматичного бюджетного відшкодування податку контролюючим органом не приймалося, позивач є таким, що має право на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ, а тому відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність, зокрема, не виконав покладеного на нього чинним законодавством обов`язку щодо формування та направлення у визначений законом строк розпоряднику бюджетних коштів висновку про відшкодування податку.
Натомість суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог вказав, що заявлена Товариством сума бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 6494092,58 грн є неузгодженою, а тому у контролюючого органу не виникло обов`язку щодо формування та направлення на адресу розпорядника бюджетних коштів висновку про відшкодування зазначеної суми ПДВ.
Верховний Суд вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними, оскільки, посадовими особами контролюючого органу проведено камеральну перевірку даних, задекларованих Товариством у податковій звітності податку на додану вартість за березень, квітень, травень, червень, липень 2015 року. Крім того, наказом СДПІ від 04.11.2016 №68 призначено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства.
Акти, складені контролюючим органом за результатами проведення зазначених перевірок у матеріалах справи відсутні. Також судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не з`ясовано результатів здійснення відповідачем-1 відповідних заходів контролю, що, на переконання Суду, є обов`язковим для з`ясування фактичних обставин справи, зокрема, щодо узгодженості спірної суми заявленого Товариством до бюджетного відшкодування ПДВ.
Після повернення справи № 804/7602/16 з Верховного Суду, за результатами автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд судді Бондар М.В.
Ухвалою суду від 20.07.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС України, Головного управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 13.08.2021 року; зобов`язано Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС України надати до суду до підготовчого засідання: копії актів камеральних перевірок задекларованих позивачем у податковій звітності податку на додану вартість за березень, квітень, травень, червень, липень 2015 року; копію наказу СДПІ від 04.11.2016 №68, яким призначено документальну позапланову виїзну перевірку, та копію акту, складеного за результатом цієї перевірки.
На стадії підготовчого провадження в підготовчому засіданні замінено:
- Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі АТ «ПІВДГЗК», позивач);
- Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС України на правонаступника - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач-1).
В підготовчому засіданні 13.08.2021 року оголошено перерву до 08.09.2021 року.
08.09.2021 року представником позивача надано до суду заяву про зміну предмета позову, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» за березень 2015 року у розмірі 1 932 642,80 грн., за травень 2015 року у розмірі 167 590,00 грн., за червень 2015 року у розмірі 9 027,20 грн., за липень 2015 року у розмірі 393 472,12 грн. на загальну суму 2 502 732,12 грн.;
- стягнути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 1 932 642,80 грн., за травень 2015 року у розмірі 167 590,00 грн., за червень 2015 року у розмірі 9 027,20 грн., за липень 2015 року у розмірі 393 472,12 грн. на загальну суму 2 502 732,12 грн.;
- стягнути на користь Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень 00 копійок.
В заяві представником позивача зазначено, що АТ «ПІВДГЗК» витратило суттєвий проміжок часу на судове оскарження неправомірних дій податкового органу, а саме починаючи з 03.11.2016 року (дата подачі позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вимогою про надання органу казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню) по 13.08.2021 (підготовче засідання при новому розгляді справи №804/7602/16), минуло майже п`ять років, під час яких порядок бюджетного відшкодування податку на додану вартість було змінено і на даний час, навіть у разі прийняття рішення на користь АТ «ПІВДГЗК» унеможливлює його виконання, так як судове рішення має бути виконано шляхом вчинення відповідних дій відповідачем - Східним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків, а саме надання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби у Дніпропетровській області висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок АТ «ПІВДГЗК», а відтак не відбудеться захист порушених прав та інтересів позивача. Відповідне твердження зумовлено тим, що з 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесені зміни, зокрема, до статті 200 ПК України. Вказаним законом змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який вже не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Водночас, за п. 56 підрозділу 2 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, був зобов`язаний до 1 лютого 2017 року сформувати у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Станом на день подання цієї заяви Тимчасовий реєстр не працює, внесення до нього відомостей не виявляється за можливе, відповідна правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 12 лютого 2019 року по справі №826/7380/15 та позицією викладеною контролюючим органом у відзиві на позовну заяву по справі №804/7602/16 від 12.08.2021 №б/н. Так в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі №826/7380/15, Суд сформував правовий висновок, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, внаслідок чого ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є саме стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ.
Враховуючи наведені обставини та керуючись нормами статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, судом задоволено заяву та прийнято до розгляду позовні вимоги АТ «ПІВДГЗК» в новій редакції.
В підготовчому засіданні 08.09.2021 року оголошено перерву до 22.09.2021 року.
22.09.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, відповідач-2), в якому представник відповідача-2 вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Так, ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області не було порушено право АТ «ПІВДГЗК» на бюджетне відшкодування ПДВ. Прийняття судом рішення на користь позивача та його виконання призведе до значних витрат Державного бюджету України, внаслідок чого відповідач-2 заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ на загальну суму 2 502732, 12 грн.
В підготовчому засіданні 22.09.2021 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 28.09.2021 року.
В підготовчому засіданні 28.09.2021 року оголошено перерву до 28.10.2021 року.
28.10.2021 року закрито підготовче провадження та за письмової згоди представників сторін розгляд справи по суті здійснено в судовому засіданні в той самий день.
В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили позовну заяву задовольнити в повному обсязі; представники відповідачів проти позову заперечували та просили у його задоволенні відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Разом з деклараціями з ПДВ за ці періоди позивачем подано заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, які відображаються у податкових деклараціях, а саме:
березень 2015 року - 98 172 516,00 грн., з них відшкодовано - 95 735 755,72 грн., що підтверджується випискою з банку;
квітень 2015 року - 78 384 583,00 грн., з них відшкодовано - 74 106 191,22 грн., що підтверджується випискою з банку;
травень 2015 року - 81 896 116,00 грн., з яких відшкодовано - 79 170 620,47 грн., що підтверджується випискою з банку;
червень 2015 року - 89 087 960,00 грн., з них відшкодовано - 89 028 221,71 грн., що підтверджується випискою з банку;
липень 2015 року - 41 736 045,00 грн., з них відшкодовано - 41 342 572,88 грн., що підтверджується випискою з банку.
Причиною не відшкодування відповідачем всієї заявленої суми до відшкодування ПДВ було те, що на запит відповідача останнім відмовлено в наданні документів, що стосуються господарських відносин позивача з контрагентами.
З метою отримання інформації щодо недоотримання всієї заявленої суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, позивач звертався до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління ДФС України із запитом №52-70/4822 від 13.06.2016 року та повторним запитом №52-70/7072 від 30.08.2016 року про надання інформації та пояснень щодо недоотримання заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 5 818 591,42 грн.
Крім того позивач звертався до Державної фіскальної служби України із запитом №52-70/7074 від 30.08.2016 року про надання інформації та пояснень щодо недоотримання ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 5 818 591,42 грн.
Листом від 03.10.2016 року №727/10/28-01-14-10 СДПІ ОВП у м. Дніпро МГУ ДФС України надало інформацію, що на даний час триває відпрацювання інформації про можливі порушення податкового законодавства ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на загальну суму 5 818 591,42 грн.
При цьому в листі від 03.10.2016 року №727/10/28-01-14-10 зазначається, що питання щодо відшкодування сум ПДВ за періоди: березень 2015 р., квітень 2015 р., травень 2015р., червень 2015р., липень 2015р., березень 2016р. буде вирішено після вжиття контрольно-перевірочних заходів щодо відпрацювання господарських операцій ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» з суб`єктами господарювання ризикової категорії відповідно до п.200.11 ст.200 ПК України.
В результаті неузгодження відповідачем всієї заявленої суми бюджетного відшкодування без будь-яких рішень склалась заборгованість бюджету з ПДВ за періоди: за березень 2015 року - 2 436 760,28 грн., за квітень 2015 - 878 626,36 грн., за травень 2015 року - 2 725 495,53 грн., за червень 2015 року - 59 738,29 грн., за липень 2015 року - 393 472,12 грн.
За результатами перевірки було складено акт від 16.12.2016 року №18/28-01-51-02/00191000, у висновках якого встановлено порушення позивачем п п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, 200.1, 200.2, 200.4 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу, в результаті чого публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» завищено суми податкового кредиту на загальну суму ПДВ у розмірі 25 039 304 грн., у тому числі (період відображення у складі податкового кредиту декларації з ПДВ, уточнюючих розрахунків до декларацій з ПДВ), у т.ч. у розрізі звітних (податкових) періодів: червень 2014- 353 328 грн., липень 2014 - 691 628 грн., серпень 2014 - 1 217 136 грн., вересень 2014 - 920 738 грн., жовтень 2014 -1 331 393 грн., листопад 2014 - 293 091 грн., грудень 2014 - 1 501 695 грн., січень 2015 - 770 327 гри., лютий 2015 - 226 709 грн., березень 2015 - 1 333 123 грн., квітень 2015 - 52 503 грн., травень 2015 - 1 757 150 грн., червень 2015 -2 048 293 грн., липень 2015 -1 104 663 грн., серпень 2014 - 1 341 468 грн., жовтень 2015 - 1 263 777 грн., листопад 2015 - 49 484 гри., грудень 2015 - 303 572 грн., квітень 2016 - 1 014 887 грн., травень 2016-2619915 грн., червень 2016 - 4 518 370 грн., липень 2016 - 326 055 грн., що призвело до:
- заниження суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 3 485 404 грн., у т.ч. у розрізі звітних (податкових) періодів: липень 2014 - 1 044 956 грн., жовтень 2014 - 2 158 979 грн., листопад 2014 - 281 469 грн.;
- завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму ПДВ у розмірі 21 553 900 грн., у т.ч. у розрізі звітних (податкових) періодів: вересень 2014 - 1 217 136 грн., грудень 2014 - 104 774 грн., січень 2015 -1 501 695 грн., лютий 2015 - 808 719 грн., березень 2015 - 1 521 441 грн., квітень 2015 - 52 503 грн., травень 2015 - 1 757 150 грн., червень 2015 - 1 816 504 грн., липень 2015 - 872 375 грн., серпень 2015 - 1 573 257 грн., вересень 2015 - 232 288 грн., жовтень 2015 - 1 263 777 грн., листопад 2015 - 49 484 грн., грудень 2015 - 303 572 грн., квітень 2014 - 1 014 887 грн., травень 2016 - 2 619 915 грн., червень 2016 - 3 035 330 грн., липень 2016 - 1 809 095 грн.;
- п.85.2, ст.85 Податкового кодексу, що передбачає відповідальність платника податків відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу.
На підставі акту Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС 05.01.2017 року прийняті податкові повідомлення-рішення:
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року у справі № 804/969/17 апеляційну скаргу Офісу великих платників Державної фіскальної служби України - залишено без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року в адміністративній справі № 804/969/17 залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2017 року у справі №804/969/17 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року.
Представниками сторін в судовому засіданні визнано, що на теперішні час залишок сум заяв про повернення бюджетного відшкодування по справі №804/7602/16 поданих до 01.02.2016 року, за якими суми ПДВ не відшкодовані з бюджету та які віднесено до Тимчасового реєстру становить: березень 2015 року - 1 932 642,80 грн., травень 2015 року - 167 590,00 грн., червень 2015 року - 9 027,20 грн., липень 2015 року - 393 472,12 грн.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Судом застосовуються норми ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно з підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 200.1. статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з пунктом 200.4. вищевказаної статті ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до підпункту 49.18.1. пункту 49.18. статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Відповідно до квитанцій про отримання податкових декларацій з податку на додану вартість №2 програмного забезпечення M.E.DOC.IS, податкові декларації за березень, квітень, травень, червень, липень 2015 року були подані ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» з дотриманням термінів, передбачених чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Пунктом 200.18 статті 200 ПК України встановлено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку. Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.
Контролюючий орган зобов`язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.
Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
З метою реалізації вищезазначених положень ПК України, на час виникнення спірних правовідносин, постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року №39 було затверджено Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість (далі за текстом - Порядок).
Відповідно до пункту 2 Порядку податкова декларація платника податку, в якій заявлена сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що зареєстрована в органах державної податкової служби, підлягає згідно з пунктами 200.10 і 200.18 статті 200 ПК України обов`язковій камеральній перевірці, яка проводиться протягом 20 календарних днів, що настають за граничним строком отримання органом державної податкової служби податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.
Пунктом 7 Порядку передбачено, що орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов`язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.
Згідно з пунктами 8, 9 Порядку Державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.
На підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.
Відповідно до пункту 200.19 статті 200 ПК України право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно таким критеріям:
не перебувають у судових процедурах банкрутства відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; юридичні особи та фізичні особи - підприємці, включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і до цього реєстру стосовно них не внесені записи про:
а) відсутність підтвердження відомостей;
б) відсутність за місцезнаходженням (місцем проживання);
в) прийняття рішень про виділ, припинення юридичної особи, підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;
г) визнання повністю або частково недійсними установчих документів чи змін до установчих документів юридичної особи;
ґ) припинення державної реєстрації юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та стосовно таких осіб відсутні рішення або відомості, на підставі яких проводиться державна реєстрація припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця;
- мають необоротні активи, залишкова балансова вартість яких на звітну дату за даними податкового обліку перевищує у три рази суму податку, заявлену до відшкодування, або отримали терміном на один рік від банківської установи, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, фінансову гарантію, що діє з дня подачі відповідної заявки про повернення суми бюджетного відшкодування (у разі якщо за результатами перевірки встановлено порушення норм податкового законодавства в частині зайво заявлених сум податку до бюджетного відшкодування, така фінансова гарантія має бути продовжена додатково на термін до двох років), а також:
а) здійснюють операції, до яких застосовується нульова ставка (питома вага яких протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів (місяців) сукупно становить не менше 40 відсотків загального обсягу поставок (для платників податку з квартальним звітним періодом - протягом попередніх чотирьох послідовних звітних періодів), або
б) здійснили інвестиції в необоротні активи у розмірах не менше ніж 3 мільйони гривень протягом останніх 12 календарних місяців. Платникам податку, які отримали право на автоматичне бюджетне відшкодування виходячи із цього критерію, сума такого відшкодування сукупно не може перевищувати суму податку, сплачену у складі вартості придбаних (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) споруджених необоротних активів незалежно від того, чи були вони введенні в експлуатацію;
не мають податкового боргу.
Відповідно до пункту 200.5. статті 200 ПК України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);
мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).
Пунктом 200.21. статті 200 ПК України передбачено, що у разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним цією статтею критеріям та відсутності в такого платника права на автоматичне бюджетне відшкодування податку контролюючий орган зобов`язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності повідомити платника податку про відповідне рішення та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку.
Якщо контролюючий орган у встановлений термін не надіслав платнику податку зазначеного повідомлення, вважається, що такий платник відповідає критеріям для одержання права на автоматичне бюджетне відшкодування податку.
Враховуючи норми підпунктів 200.18.1 та 200.18.2 пункту 200.18. статті 200 ПК України останній день для проведення автоматичного бюджетного відшкодування за березень 2015 року припадає на 19.05.2015, за квітень 2015 року припадає на 17.06.2015, за травень 2015 року припадає на 21.07.2015, за червень 2015 року припадає на 18.08.2015, за липень 2015 року припадає на 17.09.2015 року.
Відповідач-1 здійснив перевірку відповідності або невідповідності позивача критеріям, визначеним пунктом 200.19 ПК України, а також провів перевірку заявлених в деклараціях за березень 2015 року, за квітень 2015 року, за травень 2015 року, червень 2015 року, за липень 2015 року сум, однак в порушення вищенаведених приписів податкового законодавства впродовж установленого строку, не подав висновок до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Більш того, нормами пункту 200.11 статті 200 ПК України було закріплено, що за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
Відтак, враховуючи норми пункту 200.11 статті 200 ПК України, контролюючий орган мав право, за наявності достатніх підстав, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України, та які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
Нормами пункту 200.14 статті 200 ПК України передбачено, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:
а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;
б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;
в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.
Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Оскільки, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість протягом визначеного статтею 200 Податкового кодексу України строку у повному обсязі відшкодована не була, у відповідності до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України утворилась заборгованість бюджету перед позивачем з відшкодування податку на додану вартість за вказані періоди.
Отже, з вищезазначеного вбачається, що відповідач-1 був зобов`язаний в строк, передбачений законодавством, надати Головному управлінню Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, яке відповідно до чинних на час виникнення спірних правовідносин пункту 7 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №460/2011 та пункту 1 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 №1280, є територіальним органом Казначейської служби України, через який вона здійснює свої повноваження щодо реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету на користь ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», в свою чергу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, зобов`язаний був в зазначені вище строки, перерахувати суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на банківський рахунок ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат». Однак, відповідач, проявивши бездіяльність, що виразилася у не поданні висновку до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, порушив законні права та інтереси позивача.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача-1 щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» за березень 2015 року у розмірі 1 932 642,80 грн., за травень 2015 року у розмірі 167 590,00 грн., за червень 2015 року у розмірі 9 027,20 грн., за липень 2015 року у розмірі 393 472,12 грн. на загальну суму 2 502 732,12 грн.
Законами України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» та від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесено зміни до статті 200 ПК України, зокрема, й щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ.
Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час розгляду цієї справи) на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).
Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 (далі - Порядок № 26).
Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.
Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.
Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.
Представником відповідача-1 визнано в судовому засіданні, що на час розгляду цієї справи Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює.
За таких обставин, із врахуванням встановленого судом права позивача на бюджетне відшкодування ПДВ, а також відсутність механізму реального відшкодування платнику податків узгодженої суми бюджетного відшкодування вказаного податку, такі способи захисту порушеного права як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків.
Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
ЄСПЛ у рішенні у справі «Інтерсплав проти України» від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява № 803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).
Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ у розмірі 2 502 732,12 грн., які охоплюються поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.
Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Ураховуючи наведене та з огляду на те, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ.
Така позиція відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 12.02.2019 року у справі №826/7380/15.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду, що підтверджується платіжним дорученням №171422 від 03.11.2016 року та при поданні заяви про зміну предмету позову, що підтверджується платіжним дорученням №995703 від 06.09.2021 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, внаслідок бездіяльності якого порушені права позивача, підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 22 700,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
Визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів - Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» за березень 2015 року у розмірі 1 932 642,80 грн., за травень 2015 року у розмірі 167 590,00 грн., за червень 2015 року у розмірі 9 027,20 грн., за липень 2015 року у розмірі 393 472,12 грн. на загальну суму 2 502 732,12 грн.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 1 932 642,80 грн., за травень 2015 року у розмірі 167 590,00 грн., за червень 2015 року у розмірі 9 027,20 грн., за липень 2015 року у розмірі 393 472,12 грн. на загальну суму 2 502 732,12 грн.
Стягнути на користь Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судові витрати у розмірі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 12.11.2021 року.

Суддя М.В. Бондар