Справа № 163/1375/21
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 163/1375/21 пров. № А/857/17822/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Носа С.П., Сеника Р.П.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника позивача Крючкова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 11 серпня 2021 року, прийняте суддею Чишієм С.С. у місті Любомиль у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про скасування постанови №0097/20500/21 від 07.04.2021 року у справі про порушення митних правил,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Волинської митниці Держмитслужби (надалі відповідач) про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0097/20500/21 від 07 квітня 2021 року, якою її притягнуто до відповідальності за ст.485 МК України, та закрити провадження в справі.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 11 серпня 2021 року позов задоволено. Постанову в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Погребняка Євгена Васильовича від 07 квітня 2021 року в справі про порушення митних правил № 0097/20500/21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу скасовано. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0097/20500/21 закрито. Стягнуто з Волинської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 гривень та 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що досліджені матеріали справи про порушення митних правил рішення про коригування заявленої митної вартості не містять.

До протоколу про порушення митних правил приєднано в копіях деякі сторінки Акту перевірки, отриманого від Дніпровської митниці, однак в них відсутнє визначення митної вартості в порядку ст.ст.351-354 МК України.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення суд зазначив, то такі не порушені, оскільки днем виявлення правопорушення є 16 жовтня 2020 року (дата складання Акту перевірки), протокол про порушення митних правил складено 02.03.2021 року, а постанова про накладення адміністративного стягнення прийнята 07.04.2021 року.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Волинська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт звертає увагу на те, що відомості про вартість товару зазначені в інвойсі від 28.01.2020 року №96-01 відрізняються від відомостей про вартість товару, зазначених у експортній декларації від 28.01.2020 року №LTLC0100ЕК021F74 та інвойсі від 28.01.2020 року №LUV200000178, наданих митною адміністрацією Литовської Республіки.

Зазначає також, що позивач була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи.

Звертає увагу на те, що інформація про коригування митної вартості товарів зазначена у Додатку 1 до Акта від 16.10.2020 року №0036/20/7.5-19/ НОМЕР_1 .

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що до Волинської митниці Держмитслужби листом № 7.5-08-02-2/19/7/70 від 05 січня 2021 року з Дніпровської митниці Держмитслужби надійшов Акт про результати документальної невиїзної перевірки ТзОВ «АСТРА ТРІАЛ» дотримання вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення митної вартості товарів згідно митної декларації № UA205030/2020/002798 від 01 лютого 2020 року (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що 01.02.2020 року посадовою особою митного поста «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205030/2020/002798, поданою ТзОВ «АСТРА ТРІАЛ», проведено митне оформлення автомобіля марки «Рено Меган», номер кузова № НОМЕР_2 , який відповідно до інвойсу № 96-01 від 28.01.2020 року був проданий англійською компанією «Bonmund LTD» в адресу ТзОВ «АСТРА ТРІАЛ» за ціною 800 євро відповідно до контракту № АВ 19/12-17 від 17.02.2019 року.

Відповідно до митної декларацій типу ІМ40ДЕ № UA205030/2020/002798 одержувачем та особою, відповідальною за фінансове врегулювання зазначено ТзОВ «АСТРА ТРІАЛ», керівником якого на час оформлення митної декларації перебувала ОСОБА_1 .

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 35 717,63 гривень було нарахованого та сплачено 47 556,65 гривень митних платежів.

Державною митною службою України отримано запит литовських митних органів від 10.02.2020 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також «Рено Меган», номер кузова № НОМЕР_2 .

27.07.2020 року документи литовських митних органів Держмитслужбою надіслано Волинській митниці Держмитслужбі для проведення перевірки.

06.08.2020 року Волинська митниця Держмитслужби надіслала Дніпровській митниці Держмитслужби документи литовських митних органів для проведення документальної перевірки, оскільки одержувачі товару зареєстровані в зоні її діяльності.

Згідно з литовською експортною митною декларацією MRN 20LTLC0100EK021F74, рахунком-фактурою (документ під назвою PVM «Saskaita Faktura») № НОМЕР_3 від 28.01.2020 року автомобіль «Рено Меган», номер кузова № НОМЕР_2 , був проданий компанією UAB «LUVESA» громадянину ОСОБА_2 за ціною у 3200 євро.

Перевіркою, проведеною Дніпровською митницею Держмитслужби, встановлено порушення п.2 ч.2 ст.52, п.2 ч.3 ст.75 МК України та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного митна та податку на додану вартість за митною декларацією № UA205030/2020/002798.

Відповідно до розрахунку податкового зобов`язання ТзОВ «АСТРА ТРІАЛ» (Додаток 1 до Акту перевірки) встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 16 704,88 гривень (в тому числі ввізне мито 5 220,27 гривень; податку на додану вартість 11 484,61 гривень).

02.03.2021 року інспектор Волинської митниці Держмитслужби склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 0097/20500/21 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , яка станом на 01 лютого 2020 року перебувала на посаді керівника ТОВ «АСТРА ТРІАЛ», під час митного оформлення автомобіля марки «Рено Меган», номер кузова № НОМЕР_2 , за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205030/2020/002798 вчинила дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру в сумі 16 704,88 гривень, тобто заявила при митному оформленні товару недостовірні відомості щодо митної вартості товару, що призвело до несвоєчасного, недостовірного та неповного нарахування та сплати митних платежів, що справляються у разі ввезення на митну територію України.

07.04.2021 року заступник в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Погребняк Є.В. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0097/20500/21 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 50 114,64 гривень.

Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ч.1ст.458 МК України передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, диспозиція ст.485 МК України встановлює, що відповідальність настає, за зазначення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ст.10 КУпАП України суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Разом з тим, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицієюст.485 МК України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання протоколу про порушення митних правил та основним доказом для притягнення позивача до відповідальності були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація MRN 20LTLC0100EK021F74 та рахунок - фактура (документ під назвою PVM «Saskaita Faktura») № НОМЕР_3 від 28.01.2020 року.

Між відомостями цієї експортної декларації і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідності щодо вартості транспортного засобу.

Разом з тим, сама по собі експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортних засобів в Литві. Вона жодним чином не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих позивачем до митного оформлення документах.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Волинською митницею ДФС не перевірено обставин завершення експорту товару; не здійснено запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом ОСОБА_1 ; не вжито заходів для встановлення особи і опитування ОСОБА_3 , який значиться покупцем цього автомобіля за литовськими документами, а тому отримані від митних органів Литви документи самі по собі не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості позивача у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та вартості товару.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про існування невідповідності між документами, поданими позивачем Волинській митниці ДФС та експортними митними деклараціями, наданими литовським митним органом, оскільки така невідповідність, без належних доказів умисного подання позивачем недостовірних документів та відомостей не може бути підставою для прийняття рішення щодо визнання його винним у вчиненні порушення митних правил.

Окрім зазначеного, вказана вище невідповідність між документами, поданими позивачем та тими, які були отримані від митних органів Литви, не може бути встановлена судом, оскільки останні подані без офіційного перекладу на українську мову.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили б саме про умисел на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил, відповідно дост.485 МК України.

Крім того, суд зазначає, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ № UA205030/2020/002798, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом. В оскаржуваній постанові зазначено, що за результатами правильності визначення ТзОВ «АСТРА ТРІАЛ» бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, з урахуванням отриманої інформації від митних органів Литовської Республіки, фактичних відомостей за митною декларацією № UA205030/2020/002798, через порушення ТОВ «АСТРА ТРІАЛ» п.2 ч.2 ст.52 МК України, на підставі ст.55 МК України, відповідно до ч.14 ст.354 МК України, під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску, прийнято рішення про коригування митної вартості товару - автомобіля марки «Рено Меган», номер кузова № НОМЕР_2 , в розмірі 87 920,32 гривень.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, досліджені матеріали справи про порушення митних правил рішення про коригування заявленої митної вартості товарів не містять.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова у справі про порушення митних правил №0097/20500/21 від 07.04.2021 року, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.485 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу, є неправомірною, підлягає скасуванню і провадження у справі закриттю, оскільки достатніх доказів вини в діях позивача не зібрано.

Апелянт не наводить жодних доводів щодо вирішення судом першої інстанції питання про стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача, тому колегія суддів в силу вимог ч.1 ст.308 КАС України не надає їм оцінки рішенню суду першої інстанції в цій частині.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, рішення Любомльського районного суду Волинської області від 11 серпня 2021 року у справі №163/1375/21 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді С. П. Нос
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 12.11.2021 року.