Справа № 200/6974/21
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 р. Справа№200/6974/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Мангушського об`єднанного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати позивачу заборгованості з пенсії за період 1 травня 2017 року по 31 вересня 2019 року у розмірі 184 209,09 грн;

- стягнути з Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача заборгованість з пенсії за період з 1 травня 2017 року по 31 вересня 2019 року у розмірі 184 209,09 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він має статус внутрішньо переміщеної особи, перебуває на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

За період з 1 травня 2017 року по 31 вересня 2019 року утворилась заборгованість з пенсії в сумі 184 209,09 грн.

Через свого представника, адвоката Корнієнка А.А., позивач звернувся із вимогою до відповідача щодо виплати заборгованості з пенсії, але управління проігнорувало адвокатський запит.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати йому заборгованості з пенсії протиправною, такою, що порушує гарантоване Конституцією України право громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом (а.с. 1-4).

Ухвалою суду від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), визначено строк звернення до суду із даним позовом таким, що не пропущений, та відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 2 750,09 грн до ухвалення рішення по справі (а.с. 20-21).

Ухвалою суду від 22 червня 2021 року залучено в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с. 27-28).

15 липня 2021 року судом отримано від другого відповідача відзив на позов позивача, в якому Головне управління просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи це наступним.

Позивач перебуває на обліку в пенсійному органі як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Пенсію позивач отримував, однак Мангушським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у травні 2017 року від Служби безпеки України було отримано інформацію про повернення позивача на тимчасово окуповану територію.

Поновлення виплати пенсії проводиться після отримання повідомлення з органів соціального захисту населення про відсутність підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення Комісії про поновлення виплати пенсії.

Рішенням комісії управління соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації ОСОБА_1 поновленні соціальні виплати.

Виплата пенсії проводиться з квітня 2019 року.

Заборгованість за період з травня 2017 року по квітень 2019 року в розмірі 184 209,00 грн буде виплачена у майбутніх періодах після надходження відповідних асигнувань (а.с. 34-36).

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання на 10 серпня 2021 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду надати додаткові докази (а.с. 37-38).

Ухвалою суду від 10 серпня 2021 року вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 9 вересня 2021 року о 15-30 год, повторно зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду надати необхідні докази (а.с. 42-43).

Ухвалою суду від 9 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 7 жовтня 2021 року о 16-00 год (а.с. 86).

7 жовтня 2021 року судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному (а.с. 89).

Ухвалою суду від 1 листопада 2021 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 9 листопада 2021 року о 10-00 год (а.с. 95).

9 листопада 2021 року сторони у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлялись судом належним чином.

В матеріалах справи міститься клопотання позивача від 29 вересня 2021 року про розгляд справи без його участі (а.с. 96-97).

Від відповідачів заяв з приводу неявки представників в судове засідання до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України та внутрішньо переміщеною особою, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 8-14, 65, 67, 72-73).

Перший відповідач, Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька обл., смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 72а, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі, перебуває у стані припинення (а.с. 98, 17).

Другий відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 99, 34).

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Мангушському управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з квітня 2017 року як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком (а.с. 17, 58-61, 68, 74-75).

Відповідно до матеріалів справи у період з травня 2017 року по березень 2019 року пенсія позивачу не виплачувалась (а.с. 52-54).

За поясненням другого відповідача, викладеним у відзиві на позов, Головне управління зазначило, що зазначена заборгованість виникла у зв`язку із отриманням Мангушським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у травні 2017 року від Служби безпеки України інформації про повернення позивача на тимчасово окуповану територію (а.с. 34-35, 69-70).

Рішенням комісії Управління соціального захисту населення Нікопольської районної державної адміністрації ОСОБА_1 поновлено соціальні виплати (а.с. 34-35).

З квітня 2019 року позивач отримує щомісячні (поточні) пенсійні виплати (а.с. 52-53).

Заборгованість з пенсії за період з травня 2017 року по березень 2019 року в розмірі 184 209,09 грн позивачу не сплачена; за поясненням другого відповідача у зв`язку із відсутністю відповідного фінансування (а.с. 34-35).

25 травня 2021 року позивач через свого представника, адвоката Корнієнка А.А., звернувся із адвокатським запитом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фону України в Донецькій області, в якому просив надати роздруківку помісячних виплат пенсії ОСОБА_1 , а також вказати розмір нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії (а.с. 15-16).

31 травня 2021 року листом перший відповідач повідомив про наявну заборгованість за період з 1 травня 2017 року по 31 вересня 2019 року в сумі184 209,09 грн та зазначив, що дана заборгованість буде виплачена у майбутніх періодах після надходження відповідного асигнування (а.с. 17).

Факт нарахування та не виплати позивачу пенсії за період з травня 2017 року по квітень 2019 року в сумі 184 209,09 грн підтверджується наданим суду випискою з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії (форма РС-право) та довідкою (а.с. 52-54).

Будучи не згодним із не виплатою йому заборгованості з пенсії за період з травня 2017 року по квітень 2019 року, позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1788-ХІІ, Закон України "Про пенсійне забезпечення") пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Відповідно до п. 4 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати […].

Враховуючи наведене, невиплачена відповідачем позивачу заборгованість з пенсії за період з 1 травня 2017 року по 31 вересня 2019 року у розмірі 184 209,09 грн мала бути виплачена відповідачем без обмеження будь-яким строком.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати йому заборгованості з пенсії за період з 1 травня 2017 року до 31 вересня 2019 року у розмірі 184 209,09 грн.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з пенсії за спірний період, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 47 Закону Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Верховний суд України 6 жовтня 2015 року ухвалив постанову по справі № 608/1189/14-а, де зазначив, що держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право (право на отримання пенсії).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі № 21-1465а15, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги висновок суду щодо неправомірності бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за спірний період, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з пенсійного органу виниклої за цей період заборгованості в сумі 184 209,09 грн також підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при відкритті провадження у справі судом прийнято рішення про відстрочення сплати позивачем судового збору у розмірі 2 750,09 грн до ухвалення рішення по справі, суд вважає за необхідне стягнути з пенсійного органу на користь Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень зазначену суму судового збору.

При вирішенні питання щодо того, з кого саме з відповідачів необхідно стягувати заборгованість з пенсії та судовий збір, суд виходить з того, що станом на час розгляду справи саме на другого відповідача покладені повноваження, права та функції Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, як наслідок, заборгованість з пенсії та судовий збір мають бути стягнуті саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька обл., смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 72а), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з не виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії в розмірі 184 209,09 грн, яка виникла за період з 1 травня 2017 року по 31 вересня 2019 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість з пенсії за період з 1 травня 2017 року по 31 вересня 2019 року в розмірі 184 209 (сто вісімдесят чотири тисячі двісті дев`ять) грн 09 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) грн 09 коп.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини складені та підписані 9 листопада 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 12 листопада 2021 року.

Суддя Н.П. Волгіна