Справа № 300/1828/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2021 р. справа № 300/1828/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати неправомірним та скасувати рішення від 11.06.2020 №987 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійні страхування"; зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоди роботи в ООО Триада М з 01.01.2004 по 19.03.2007 , в ООО Интра з 12.04.2007 по 24.03.2010, з 07.06.2010 по 01.04.2011, з 19.11.2012 по 31.12.2014, з 08.06.2015 по 31.05.2016, в ООО Спецснабжение з 06.06.2016 по 21.04.2020 та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.06.2020 року.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву в частині позовних вимог про визнання неправомірним та скасування рішення від 11.06.2020 №987 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійні страхування", повернуто позивачу у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження в частині позовних вимог про зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди роботи в ООО Триада М з 01.01.2004 по 19.03.2007 , в ООО Интра з 12.04.2007 по 24.03.2010, з 07.06.2010 по 01.04.2011, з 19.11.2012 по 31.12.2014, з 08.06.2015 по 31.05.2016, в ООО Спецснабжение з 06.06.2016 по 21.04.2020 та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.06.2020.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зауважує, що відповідачем при призначенні пенсії, протиправно не зараховано до його страхового стажу періоди роботи на території Російської Федерації в ООО Триада М з 01.01.2004 по 19.03.2007, в ООО Интра з 12.04.2007 по 24.03.2010, з 07.06.2010 по 01.04.2011, з 19.11.2012 по 31.12.2014, з 08.06.2015 по 31.05.2016, в ООО Спецснабжение з 06.06.2016 по 21.04.2020, з підстав відсутності інформації про сплату вказаними підприємствами страхових внесків. Вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області неправомірними, оскільки його трудовий стаж підтверджується записами у трудовій книжці. Просить позов задовольнити.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечує. Зазначає, що періоди роботи на території Російської Федерації в ООО Триада М з 01.01.2004 по 19.03.2007, в ООО Интра з 12.04.2007 по 24.03.2010, з 07.06.2010 по 01.04.2011, з 19.11.2012 по 31.12.2014, з 08.06.2015 по 31.05.2016, в ООО Спецснабжение з 06.06.2016 по 21.04.2020 не підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача, оскільки вказані періоди роботи не підтверджені документами про сплату страхових внесків на території Російської Федерації. Також звертає увагу на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду (а.с.110).
Позивач правом подання відповіді на відзив не скористався.
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з 09.12.2020 йому призначена пенсія за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 18.02.2021 про призначення пенсії з 02.06.2020, здійснення розрахунку, нарахування та виплати пенсії за період з 02.06.2020 по 08.12.2020 (а.с.19).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі також Закон №1058-IV).
Згідно із частинами 2, 4 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За змістом частини 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.
Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
Право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону № 1058-ІV.
Як визначено статтею 1 Закону № 1058-ІV страхові внески кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, яке діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону. Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).
Як слідує з наявних в матеріалах справи доказів, при розрахунку страхового стажу ОСОБА_2 09.12.2020 до його страхового стажу враховано, зокрема, й періоди роботи на території Російської Федерації в ООО Интра з 03.03.2014 по 31.05.2014, з 01.07.2014 по 31.12.2014, з 08.06.2015 по 31.05.2016 (а.с.27).
Отже, ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу періоди роботи в ООО Триада М з 01.01.2004 по 19.03.2007, в ООО Интра з 12.04.2007 по 24.03.2010, з 07.06.2010 по 01.04.2011, з 19.11.2012 по 02.03.2014, з 01.06.2014 по 31.06.2014, в ООО Спецснабжение з 06.06.2016 по 21.04.2020, за які, на думку відповідача, не було сплачено страхові внески.
Разом з цим, відповідачем не надано суду беззаперечних доказів несплати вказаними підприємствами у зазначені періоди за позивача страхових внесків.
Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 17 липня 2019 року у справі №144/669/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 31.10.2019 у справі №235/7373/16, від 08.04.2020 у справі №242/1568/17, від 06.07.2020 у справі №242/2179/1717, згідно якої несплата страхувальником страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві, оскільки працівник не несе відповідальності за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку сплати страхових внесків.
За змістом статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Тобто, прийняття на підтвердження стажу роботи, зокрема, довідок, застосовується тільки в тому випадку, коли відсутня трудова книжка, або відсутні відповідні записи чи містяться неправильні чи неточні записи в трудовій книжці про роботу особи на підприємстві.
У відповідності до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Як слідує із матеріалів справи, згідно записів 25-36 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 09.04.1979 (а.с.11-18) позивач у спірний період:
- з 10.07.1997 по 19.03.2007 працював в ООО Триада М на посаді електрика;
- з 12.04.2007 по 24.03.2010, з 07.06.2010 по 01.04.2011, з 19.11.2012 по 31.12.2014, з 08.06.2015 по 31.05.2016 в ООО Интра на посаді електромонтажника;
- з 06.06.2016 по 21.04.2020 в ООО Спецснабжение на посаді електрика.
Такі записи засвідчені чітким відтиском печатки вказаного підприємства та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.
Крім того, робота у ООО Интра додатково підтверджується довідками від 29.05.2018 №1/ПФР та №2/ПФР, довідкою про стан індивідуального особового рахунку застрахованої особи від 17.11.2020, робота в ООО Спецснабжение також додатково підтверджується довідкою №18 від 21.04.2020 (а.с.64, 70-72).
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що незараховані до страхового стажу позивача спірні періоди роботи позивача в ООО Триада М, в ООО Интра, в ООО Спецснабжение підлягають зарахуванню до його загального страхового стажу для призначення пенсії за віком.
Стосовно вимоги позивача про призначення пенсії за віком з 19.06.2020 суд зазначає наступне.
Як слідує із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком 02.06.2020. Головне управління пенсійного фонду в Івано-Франківській області рішенням від 11.06.2020 №987 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійні страхування" (а.с.24).
Як зазначалося судом вище, позовну заяву в частині позовних вимог про визнання неправомірним та скасування вказаного рішення, ухвалою суду від 07.06.2021 повернуто позивачу у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду. Ухвала суду позивачем не оскаржена і набрала законної сили.
Судом встановлено, що пенсія за віком позивачу призначена з 09.12.2020, відтак, враховуючи висновки суду, наведені в ухвалі від 07.06.2021, щодо пропущення позивачем строку звернення до суду, а також те, що при призначенні пенсії позивачу відповідач частково зарахував до його страхового стажу окремі періоди роботи в ООО Интра, слід зобов`язати відповідача зарахувати з 09.12.2020 до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в ООО Триада М з 01.01.2004 по 19.03.2007, в ООО Интра з 12.04.2007 по 24.03.2010, з 07.06.2010 по 01.04.2011, з 19.11.2012 по 02.03.2014, з 01.06.2014 по 31.06.2014, в ООО Спецснабжение з 06.06.2016 по 21.04.2020, із здійсненням нарахування і виплати недоотриманої суми пенсії.
Підсумовуючи зазначене вище, суд робить висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Стосовно доводів відповідача про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як слідує з матеріалів справи пенсія позивачу призначена з 09.12.2020. При цьому ОСОБА_1 у березні 2021 року дізнався про порушення свої прав при призначенні пенсії за віком, отримавши лист Головного управління пенсійного фонду України за №1560-1218/Ф-02/8-0900/21 від 15.03.2021.
До суду з адміністративним позовом позивач звернувся 20.04.2021. Таким чином, позивачем не порушено шестимісячного строку звернення до суду, а доводи відповідача щодо пропущення строку звернення до суду є необґрунтованими та безпідставними.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із статтею 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви у справі.
Частиною 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Пунктом 3 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду в постанові вказати про повернення судового збору.
З огляду на те, що позовна заява в частині вимоги про визнання неправомірним та скасування рішення від 11.06.2020 №987 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійні страхування" повернута позивачу, необхідно повернути позивачу сплачений судовий збір за подання такої позовної вимоги (454,00 грн.)
Відтак, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 272,40 грн., що пропорційно становить 60% задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат сторонами суду не надано.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати з 09.12.2020 до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.01.2004 по 19.03.2007 в ООО Триада М, з 12.04.2007 по 24.03.2010, з 07.06.2010 по 01.04.2011, з 19.11.2012 по 02.03.2014, з 01.06.2014 по 31.06.2014 в ООО Интра, з 06.06.2016 по 21.04.2020 в ООО Спецснабжение, із здійсненням нарахування і виплати недоотриманої суми пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області сплачений судовий збір в розмірі 272,40 грн. (двісті сімдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ),

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.