Справа № 620/11155/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року Чернігів Справа № 620/11155/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корюківського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Корюківського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Корюківського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області замість непридатного для використання паспорта видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ;

- зобов`язати Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області замість непридатного для використання паспорта оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що паспорт громадянина України у формі книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII є дійсним документом, який посвідчує особу. Отримання пластикової картки типу ID-1 є правом, а не зобов`язанням, форма паспорту у вигляді паспортної книжечки не скасована і є діючою. Вказує, що в даному випадку відсутня будь-яка загроза національній безпеці, економічному добробуту або правам людини, а тому збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про позивача без його згоди є втручанням держави в його особисте та сімейне життя, порушенням принципу поваги до життя суб`єкта персональних даних.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки звертаючись у березні 2021 року до територіального органу УДМС у Чернігівській області для обміну паспорта громадянина України, позивач, в заяві-анкеті № 5795459 від 18.03.2021 особисто надала згоду на обробку своїх персональних даних для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, засвідчуючи це власним підписом, що підтверджує її волевиявлення до оформлення паспорта у вигляді ID-картки. Крім того, у своїй заяві від 12.08.2021, датованою 11.08.2021, позивач просила здійснити обмін паспорта, який на момент звернення був у встановленому законодавством порядку визнаний недійсним та знищений, на підставі заяви-анкети. Таким чином, позивачем не були наведені обставини з якими законодавство пов`язує виникнення підстав для обміну недійсного паспорта громадянина України у формі книжечки. Зазначає, що законодавець чітко визначив, що для обміну паспорта громадянина України особа подає особисто заповнену встановленої форми заяву та вичерпний перелік документів, який визначений пунктом 2 Розділу IV Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456. Однак, заява позивача від 12.08.2021, датована 11.08.2021, викладена в довільній формі, та до неї не додано жодних документів, передбачених вказаним Тимчасовим порядком. Тому відповідач вважає, що заява позивача не може бути підставою для обміну паспорта громадянина України, оскільки викладена в довільній формі та подана без повного переліку документів, встановленого законодавством, з огляду на що Корюківський сектор УДМС у Чернігівській області не мав правових підстав для надання зазначеної адміністративної послуги. Також вважає, що дана справа не має ознак типової справи, а тому відсутні підстави враховувати постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 по справі № 806/3265/17, прийняту за наслідками розгляду зразкової справи.

18.10.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги та додатково звернув увагу суду на обставини, викладені в позовній заяві. Також вказав, що при зверненні до Корюківського сектору Управління Державної міграційної служби України для заміни паспорта громадянина України 2004 року, він відмовився від надання відбитків пальців або відбитки обличчя в цифровій формі, посилаючись на свої релігійні погляди. Таким чином, паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 не був повністю виготовленим та від його отримання позивач відмовився в письмовій формі.

В письмових запереченнях відповідач вказав, що позивачу у листах, за наслідками розгляду його заяв, були наведені правові та обґрунтовані підстави для відмови у обміні паспорта громадянина України у формі книжечки.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 05.11.2021 в якості другого відповідача залучено Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до Корюківського сектору УДМС у Чернігівській області із заявою про обмін паспорта громадянина України у зв`язку з його непридатністю для подальшого використання, у зв`язку з чим було сформовано заяву-анкету № 5795459. Також в заяві вказано, що позивач відмовилася від надання відбитків пальців та внесення до безконтактного електронного носія відцифрованих відбитків пальців рук (а.с. 23).

30.03.2021 Корюківським сектором УДМС у Чернігівській області на ім`я позивача був виготовлений паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_1 (а.с. 28).

ОСОБА_1 звернулася до Корюківського сектору УДМС у Чернігівській області із заявою від 14.05.2021, в якій просила оформити та видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки у зв`язку з обміном. До заяви були додані: копія недійсного паспорта серії НОМЕР_2 , обмін якого позивач просила здійснити та дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см. Також в заяві вказала відмовляється від присвоєння їй будь-яких ідентифікаторів особистості (а.с. 29-34).

Корюківський сектор УДМС у Чернігівській області листом від 15.05.2021 № Б-2/6/7420-21/7420/159-21 повідомив позивача про оформлення на її ім`я паспорта громадянина України № НОМЕР_1 за її заявою-анкетою, який очікує отримання та роз`яснено порядок обміну паспорта громадянина України у формі книжечки з посиланнями на відповідні норми законодавства (а.с. 35-37).

06.08.2021 листом № Б-3/6/7420/260-21/7420/260-21, на заяву позивача від 04.08.2021 про відмову від отримання паспорта громадянина України у формі ID-картки за власним бажанням, Корюківським сектором УДМС у Чернігівській області було повідомлено про недійсність та анулювання паспорта № НОМЕР_1 (а.с. 38, 39).

12.08.2021 позивач звернувся до територіального підрозділу УДМС у Чернігівській області із заявою від 11.08.2021 та повторно просив оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки у зв`язку з обміном (а.с. 40-43).

Відповідач листом від 13.08.2021 № Б-4/6/7420-21/7420/265-21 відмовив позивачу в задоволенні вимог заяви та роз`яснив порядок обміну паспорта громадянина України у формі книжечки з посиланнями на відповідні норми законодавства України (а.с. 44-46).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

19.09.2018 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) за позовом фізичної особи до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Вказаною постановою визнано протиправною відмову Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області у видачі позивачу (фізичній особі) паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, та зобов`язано Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати позивачу (фізичній особі) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ.

Згідно з пунктами 21, 22 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України:

- типові адміністративні справи - це адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги;

- зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

В силу вимог частини десятої статті 290 Кодексу адміністративного судочинства України в рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду зразкової справи, Верховний Суд додатково зазначає: а) ознаки типових справ; б) обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права та порядок застосування таких норм; в) обставини, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.

На виконання зазначених вимог у постанові від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17 Велика Палата Верховного Суду навела такі ознаки типової справи:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Крім того, у вказаному рішенні Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що висновки у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт № 2503-XII.

Таким чином, обставини цієї справи, склад її учасників, предмет спору між сторонами та заявлені позовні вказують на те, що ця адміністративна справа є типовою справою, яка відповідає ознакам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Згідно частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правило подібного змісту містить також частина шоста статті 13 Закону № 1402-VIII, відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, у відповідності до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, в силу вимог чинного законодавства обов`язковими для врахування є висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, тим паче за результатами розгляду зразкових справ.

При цьому, необхідно зважати на те, що пунктом 1 частини п`ятої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку, зокрема, якщо суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи.

У цьому контексті суд зазначає, що завдяки врахуванню правових позицій Верховного Суду у зразкових та типових справах забезпечується єдність судової практики, яка найкращим чином відповідає вимогам передбачуваності, верховенству права й ефективному захисту прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі «Брумереску проти Румунії» (Judgment in the case of Brumarescu v. Romania) принцип правової визначеності є одним із фундаментальних аспектів верховенства права. Для того, щоб судове тлумачення відповідало вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно, щоб судові рішення були розумно передбачуваними.

Єдність судової практики є запорукою довіри громадян до судової влади, якщо суди у одних і тих самих правовідносини застосовуватимуть одні і ті самі норми законодавства, не інтерпретуючи їх на власний розсуд. Завдяки забезпеченню єдності судової практики реалізується конституційний принцип рівності всіх громадян перед законом і судом, гарантуватиметься стабільність правопорядку, об`єктивність та прогнозованість правосуддя.

Отже, беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи, зміст позовних вимог та підстави позову, зокрема, те, що позивач за своїми переконаннями відмовився від обробки персональних даних та просить видати паспорт громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, враховуючи правове регулювання правовідносин, з яких виник цей спір, є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17, а тому визнається судом типовою справою.

Відтак, при вирішенні цієї типової справи суд, з огляду на приписи частини п`ятої статті 242, частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17.

Так, вирішуючи зазначену зразкову справу, Велика Палата Верховного Суду, серед іншого, дійшла висновку, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних відмова територіальних органів ДМС України у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, є протиправною.

За встановленими обставинами, позивач звернувся до відповідача із заявою про в якій просила оформити та видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з обміном. До заяви були додані: копія недійсного паспорта серії НОМЕР_2 , обмін якого позивач просила здійснити та дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см. При цьому, у заяві позивач зазначив, що не має наміру оформляти паспорт у формі пластикової картки типу ID, не дає особисту згоду на обробку персональних даних та забороняє передачу будь-яких даних до Єдиного державного демографічного реєстру.

Однак відповідачем відмовлено в оформленні і видачі паспорта у формі книжечки з посиланням на те, що тільки за рішенням суду можливо оформити та видати паспорт у формі книжечки.

Суд критично оцінює посилання відповідача у відзиві на те, що позивачем було подано заяву в довільній формі та не додано всіх необхідних документів, оскільки вказані підстави не були викладені у листі від 13.08.2021 № Б-4/6/7420-21/7420/265-21 для відмови у видачі паспорта у вигляді книжечки.

Крім того, в силу вимог абзацу другого частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Визначаючись щодо способу захисту порушених прав, суд також враховує, що у зразковій справі позивач просив суд визнати протиправною відмову Відділу УДМС у видачі йому паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, та зобов`язати Відділ УДМС оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до цього Положення, без передачі будь-яких даних про позивача до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номера запису в Реєстрі та без використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Водночас за результатами розгляду справи Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання територіального органу УДМС оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Відтак суд не вбачає підстав для прийняття іншого рішення у цій справі.

З огляду на викладене та беручи до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду у рішенні за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Таким чином, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною відмови Корюківського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області щодо заміни позивачу непридатного для використання паспорта на паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ; зобов`язання Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, замість непридатного для використання паспорта, оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача оформити паспорт без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР, не підлягають задоволенню, оскільки при видачі позивачу паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, не передбачено внесення даних особи до відповідного реєстру.

Крім того, позивачем не надано суду доказів того, що відповідач при оформленні та видачі позивачу паспорта у формі книжечки буде у майбутньому передавати його дані до Єдиного держаного демографічного реєстру, формувати (присвоєння) унікальний номер запису в реєстрі унікального номеру запису в реєстрі, цифрувати образ його обличчя, відбитки пальців його рук, що свідчить відсутність порушеного права позивача на час розгляду справи.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 681,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Корюківського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (вул. Зарічна, 7, м. Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область, 15300, ), Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (вул. Шевченка, буд. 51-А, м. Чернігів, 14013, ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Корюківського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області щодо заміни ОСОБА_1 непридатного для використання паспорта на паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

Зобов`язання Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області, замість непридатного для використання паспорта, оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 681,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.11.2021.

Суддя В.О. Непочатих