Справа № 161/20290/21
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/390/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судових засідань Денисюка І.В.,

представника позивача Чеберяка Ю.М.

відповідача громадянка Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

представника відповідача Прус С.Б.

перекладача Поліщук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом 6 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 9971) до громадянки Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та примусове видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В :

11 листопада 2021 року представник позивача 6 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 9971) Чеберяк Ю. звернувся в суд з адміністративним позовом до громадянки Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та примусове видворення за межі території України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.11.2021 о 09:30 громадянка Республіки Куба ОСОБА_1 була виявлена та затримана дільничним інспектором прикордонної служби за незаконне перетинання державного кордону з Республіки Білорусь в Україну в складі групи осіб на напрямку прикордонного знаку №1077, на ділянці відділу прикордонної служби «Грабове», територія Шацької ОТГ, Ковельського району, Волинської області. В подальшому ОСОБА_1 мала намір незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Польща. У відповідності до вимог ст. 263 КУпАП громадянка Республіки Куба ОСОБА_1 була затримана в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Керівництвом 6 прикордонного загону 09.11.2021 було прийнято рішення про примусове повернення громадянки Республіки Куба ОСОБА_1 , за межі території України. Рішення першого заступника начальника загону начальника штабу про примусове повернення відповідач у встановлений строк виконати не в змозі, в зв`язку з відсутністю коштів на закупівлю квитка. У розписці, про отримання рішення про примусове повернення, відповідач вказала, що не заперечує проти її примусового видворення за межі України.

З огляду на наведене 6 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 9971) просить затримати в адміністративному порядку громадянку Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі території України строком на 6 місяців, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, видворити за межі території України громадянку Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали, не заперечували щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що громадянка Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 06.11.2021 року здійснила незаконне перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України з Республіки Білорусь в Україну на напрямку Селяхи(РБ) Перешпа (Укр) в районі прикордонного загону № 0092 0093, чим порушила вимоги ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП (а.с.3).

11.11.2021 року Шацьким районним судом у Волинській області відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Судом встановлено, що рішенням заступника начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України майора Чеберяка Ю. від 09 листопада 2021 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Республіки Клейвіс ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , останню зобов`язано покинути територію України до 11 листопада 2021 року. Дане рішення було доведено до відому відповідача, що стверджується її підписом (а.с.9,10).

Особа громадянки Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлена та підтверджується паспортом громадянина Республіки Куба для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 07.01.2021, дійсний до 07.01.2027.

У відповідності до ч. 3ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватисяКонституції Українита законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч. 1ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3ст. 9 вказаного Законустрок перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Частиною 1ст. 289 КАС України передбачено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

За правилами ч. 1ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Представлені позивачем документи та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач могла встановленим порядком іммігрувати в Європейські країни, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте вибрала найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у відповідача близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, незаконний перетин нею державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчать про те, що остання порушила вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що остання ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як кошти на проїзд у неї відсутні, також і відсутні родинні зв`язки в Україні, і в подальшому, враховуючи її наміри потрапити до країн Європейського Союзу, може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення також і вимогу про затримання відповідача, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для подальшого видворення відповідача за межі території України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі

Керуючись ст. ст.6,9,72-77,289,295,297 КАС України, ст.1,3,9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

У Х В А Л И В :

Позов 6 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч 9971) до громадянки Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та примусове видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянку Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в адміністративному порядку з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 08 листопада 2021 року 09 год 30 хв., для забезпечення примусового видворення за межі території України.

Видворити громадянку Республіки Куба ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Рішення суду в частині примусового видворення звернути до негайного виконання у відповідності до п.3 ч.2 ст.371 КАС України.

Роз`яснити позивачу, що у відповідності до положень ч.11 ст.289 КАС України, за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Рішення суду у відповідності до ч.3 ст.288, ч.16 ст.289 КАС України може бути оскаржене в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 11 листопада 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк