Справа № 640/499/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/499/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фінансово-економічного управління Служби безпеки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року (розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фінансово-економічного управління Служби безпеки України про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2020 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фінансово-економічного управління Служби безпеки України (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати неправомірними дії Фінансово-економічного управління Служби безпеки України (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16) відносно - ОСОБА_1 , полковника запасу СБ України (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2 ) щодо не зарахування у пільговому обчисленні до вислуги років для призначення пенсії часу участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року та час проходження служби в Антитерористичному центрі СБ України з 05 січня 2016 року по 01 грудня 2017 року;

зобов`язати Фінансово-економічне управління Служби безпеки України (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16) ОСОБА_1 , полковнику запасу СБ України (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2 ) зарахувати у пільгову обчисленні до вислуги років для призначення пенсії час участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року та час проходження служби в Антитерористичному центрі СБ України з 05 січня 2016 року по 01 грудня 2017 року;

зобов`язати Фінансово-економічне управління Служби безпеки України (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16) оформити та подати до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії ОСОБА_1 , полковнику запасу СБ України (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2 ) з зарахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії , а саме - час участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року та час проходження служби в Антитерористичному центрі СБ України з 05 січня 2016 року по 01 грудня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при обрахуванні вислуги років та стажу військової служби при звільненні позивача, відповідачем не було враховано час служби в пільговому обчислені, тобто період участі в антитерористичній операції та службі в Антитерористичному центрі при Службі безпеки України, що відповідно до положень Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 має обраховуватись, як пільговий період уз розрахунку один місяць до трьох.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Фінансово-економічного управління Служби безпеки України, (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16), відносно - ОСОБА_1 , полковника запасу СБ України, (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), щодо не зарахування у пільговому обчисленні до вислуги років для призначення пенсії часу участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року.

Зобов`язано Фінансово-економічне управління Служби безпеки України, (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16), ОСОБА_1 , полковнику запасу СБ України, (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), зарахувати у пільгову обчисленні до вислуги років для призначення пенсії час участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року.

Зобов`язано Фінансово-економічне управління Служби безпеки України, (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16), оформити та подати до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії ОСОБА_1 , полковнику запасу СБ України, (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), з зарахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії , а саме - час участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року.

В задоволені решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Службі безпеки України в період з 2000 по 2017 рік.

01 грудня 2017 року наказом Голови Служби безпеки України № 1481-ос ОСОБА_1 звільнено з військової служби за станом здоров`я.

ОСОБА_1 з грудня 2017 року перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у м. Києві та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

27 серпня 2019 року позивач звернувся до Голови СБ України із заявою, в якій просив провести перерахунок вислуги років із врахуванням часу служби в пільговому обчисленні в зоні АТО та Антитерористичному центрі при Службі безпеки України та подати до Пенсійного фонду відповідні документи для перерахунку пенсії.

11 вересня 2019 року відповідачем було надано відповідь листом № К-64/5 відповідно до якої позивачу відмовлено у задоволені його звернення, з огляду на відсутність правових підстав, а також враховуючи, що позивач погодився із розрахунком вислуги років на день звільнення.

Вважаючи що зазначені вище дії відповідача порушують його права та інтереси, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову цінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-»д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Частиною другою статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Обчислення вислуги років військовослужбовців здійснюється відповідно до Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 (далі - Порядок № 393).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Порядку № 393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

Підпунктом «а» пункту 3 Порядку № 393 визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон № 2262-ХІІ. Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена постановою № 393.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року № 750/9775/16-а.

Матеріалами справи встановлено, що позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року.

При цьому, введення до сил та засобів антитерористичної операції відбулось відповідно до витягу з наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 22.01.2016 року № 05, за яким ОСОБА_1 вважався таким, що з 22 грудня 2015 року залученим до проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 12 березня 2016 року № 013 ОСОБА_1 , з 11 лютого 2016 року відкликаний з району проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.

Таким чином, в період часу з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року позивач проходив військову службу в Збройних Силах України та перебував у складі сил та засобів залучених до проведення антитерористичної операції.

Тобто, враховуючи ту обставину, що під час проходження військової служби в Службі безпеки України позивач приймав участь в антитерористичній операції, вказаний вище період для призначення пенсії повинен бути врахований на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Таким чином, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що відповідач відмовляючи ОСОБА_1 у зарахуванні у пільговому обчисленні до вислуги років для призначення пенсії часу участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

А тому позовна вимога в частині визнання неправомірними дії Фінансово-економічного управління Служби безпеки України (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16) відносно - ОСОБА_1 , полковника запасу СБ України (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2 ) щодо не зарахування у пільговому обчисленні до вислуги років для призначення пенсії часу участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (далі - Порядок № 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку №3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 40/26485, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, беручи до уваги викладене вище, суд приходить до переконання про необхідність зобов`язання Фінансово-економічне управління Служби безпеки України зарахувати ОСОБА_1 , полковнику запасу СБ України у пільгову обчисленні до вислуги років для призначення пенсії час участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року та зобов`язання Фінансово-економічне управління Служби безпеки України оформити та подати до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії ОСОБА_1 , полковнику запасу СБ України з зарахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії , а саме - час участі в АТО з 22 грудня 2015 року по 11 лютого 2016 року.

У той же час, щодо вимог позивача, що стосуються протиправності дій щодо не зарахування у пільговому обчисленні до вислуги років для призначення пенсії часу проходження служби в Антитерористичному центрі СБ України з 05 січня 2016 року по 01 грудня 2017 року, суд зазначає таке.

Відповідно до Закону України "Про боротьбу з тероризмом" від 20.03.2003 №638-IV Міністерство оборони України, органи військового управління, об`єднання, з`єднання, військові частини Збройних Сил України забезпечують захист від терористичних посягань об`єктів Збройних Сил України, зброї масового ураження, ракетної і стрілецької зброї, боєприпасів, вибухових та отруйних речовин, що знаходяться у військових частинах або зберігаються у визначених місцях; організовують підготовку та застосування сил і засобів Сухопутних військ, Військово-Повітряних Сил та Військ Протиповітряної оборони, Військово-Морських Сил Збройних Сил України в разі вчинення терористичного акту в повітряному просторі, у територіальних водах України; беруть участь у проведенні антитерористичних операцій на військових об`єктах та в разі виникнення терористичних загроз безпеці держави із-за меж України.

Відповідно до ч.6 ст. 4 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" координацію діяльності суб`єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Указом Президента України №397 від 14.04.1999 року затверджено Положення про Антитерористичний центр та його координаційні групи при регіональних органах Служби безпеки України, відповідно до статті 2 якого штатним співробітникам Антитерористичного центру при Службі безпеки України з урахуванням характеру роботи, пов`язаної з координацією заходів щодо запобігання терористичним проявам та їх припинення, стаж для призначення пенсій обчислюється з розрахунку півтора дня за день служби.

Указом Президента України №1402 від 27.10.1999 року, дію статті 2 Указу Президента України №397 від 14.04.1999 року поширено на військовослужбовців Служби безпеки України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які залучаються Антитерористичним центром та його координаційними групами при регіональних органах Служби безпеки України до проведення заходів щодо запобігання терористичним проявам та їх припинення.

Матеріалами справи встановлено, що, зокрема з копії трудової книжки, позивача призвано на військову службу в Службу безпеки України з 27.05.2017 року.

Також матеріалами справи встановлено, що згідно копії військового квитка позивач з 27.05.2017 року по 01.12.2017 року проходив військову службу в органах Служби безпеки України на посадах офіцерського складу.

У той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач приймав участь у діяльності координаційної групи Антитерористичного центру в період з 05 січня 2016 року по 01 грудня 2017 року та був його співробітником.

При цьому сам по собі факт проходження у даний період військової служби в органах Служби безпеки України на посадах офіцерського складу, не є підставою для зарахування його як співробітника Антитерористичного центру при Службі безпеки України.

За таких умов, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача в частині: визнання неправомірними дії Фінансово-економічного управління Служби безпеки України (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16) відносно - ОСОБА_1 , полковника запасу СБ України (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2 ) щодо не зарахування у пільговому обчисленні до вислуги років для призначення пенсії часу час проходження служби в Антитерористичному центрі СБ України з 05 січня 2016 року по 01 грудня 2017 року; зобов`язання Фінансово-економічне управління Служби безпеки України (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16) ОСОБА_1 , полковнику запасу СБ України (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2 ) зарахувати у пільгову обчисленні до вислуги років для призначення пенсії час проходження служби в Антитерористичному центрі СБ України з 05 січня 2016 року по 01 грудня 2017 року та зобов`язання Фінансово-економічне управління Служби безпеки України (, 01601 м. Київ, вул. Малопідвальна, 16) оформити та подати до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення пенсії ОСОБА_1 , полковнику запасу СБ України (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) з зарахуванням пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсії , а саме час проходження служби в Антитерористичному центрі СБ України з 05 січня 2016 року по 01 грудня 2017 року.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній висновку про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фінансово-економічного управління Служби безпеки України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль