Справа № 300/2510/21
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2021 р. справа № 300/2510/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправними дії, які полягають у зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) з 5 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Постанови КМУ від 24.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а саме: з 01.01.2018 50%, з 01.01.2019 по 31.12.2019 75%, з 01.01.2020 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Зауважує, що вказаною постановою йому фактично зменшено та відтерміновано на значний термін виплату сум підвищення перерахованої пенсії, які мали б бути перераховані та виплачені в період з 01.01.2018, що порушує право позивача на отримання всієї суми підвищеної пенсії. Також зазначає, що у зв`язку із визнанням протиправними та нечинними пунктів 1, 2 наведеної Постанови №103 вони не можуть бути застосовані до спірних правовідносин при визначенні порядку та розміру виплати ОСОБА_1 пенсії. При цьому, покликається на правову позицію Верховного Суду у зразковій справі №160/3586/19, а також рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/3783/18. Позивач звернувся до відповідача із проханням провести перерахунок пенсії та виплачувати її без обмежень (100%) встановленого її максимального розміру, однак відповідач протиправно відмовив у задоволення прохання ОСОБА_1 . Просить позовні вимоги задоволити.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що функції визначення грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія не входить до компетенції ГУ ПФУ в області. Зауважує, що пунктом 2 Постанови КМУ №103 передбачено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 50%, з 01.01.2019 по 31.12.2019 75%, з 01.01.2020 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. На виконання Постанови №103 Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом в Івано-Франківській області видано довідку про розмір грошового забезпечення, для перерахунку пенсії позивача. Згідно із довідкою розмір грошового забезпечення склав 7569,00 грн., посадовий оклад 3810,00 грн., оклад за військовим званням 1410,00 грн., надбавка за вислугу років 45% 2439,00 грн. Відповідач наголошує, що виплата 75 відсотків підвищення пенсії здійснювалася відповідно до Постанови №103, а після її скасування була прийнята Постанова №804 від 14.08.2019, якою передбачалося здійснення у 2019 році виплати 75 відсотків підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, а тому виплата 100 відсотків підвищення повинна здійснюватися з 01.01.2020. Звертає увагу на пропущення позивачем строку звернення до суду (а.с.18).
Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими учасники справи обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугою років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Згідно з протоколом від 01.01.2018, відповідно до Постанови №103 за наслідками перерахунку, розмір пенсії з підвищенням та надбавками з 01.01.2018 становить 6351,58 грн. Підвищення пенсії складає 3084,58 грн., з них виплачується:
з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення: 1542,29 грн.;
з 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення: 2313,44 грн.;
з 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення: 3084,58 грн. (а.с.11).
Позивач 11.05.2021 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.04.2019 в розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 (а.с.8).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , листом від 21.05.2021 №3475-3225/С-02/8-0900/21 повідомило позивача про те, що 05.03.2019 набрало чинності рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, яке Шостим апеляційним адміністративним судом від 05.03.2019 залишене без змін та яким вирішено визнати протиправним та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103. Після визначення протиправним та скасування пунктів 1-2 Постанови №103 інших рішень уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Зазначено, що у Головного управління немає ні законних підстав, ні відповідних повноважень для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с. 9).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Враховуючи відповідність цієї справи в частині зазначених вище позовних вимог ознакам типової справи, визначеної Верховним Судом в ухвалі від 23.05.2019, висновки, викладені у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.08.2019, що ухвалені в зразковій справі №160/3586/19, суд застосовує під час розгляду цієї адміністративної справи.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (надалі також - Закон №2262-XII) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частиною 2 статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1, 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №103 «Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі також - Постанова №103), пунктом 2 якої передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах:
з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;
з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;
з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Відповідно до пункту 7 Постанови №103 на Міністерство оборони разом з іншими відомствами після набрання чинності цією постановою покладено завдання забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.
Як слідує із матеріалів справи та не заперечується сторонами, починаючи з 01.01.2018 виплата перерахованої пенсії позивача, у відповідності до пункту 2 Постанови № 103 здійснювалася поетапно у таких розмірах: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 % та з 01.01.2020 - 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.
У рішенні, ухваленому 06.08.2019 у зразковій справі № 160/3586/19, Верховний Суд вказав, що у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано, а тому дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05.03.2019 - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, є протиправними. Суд зазначив, що у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії є скасовані.
З огляду на наведене, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував висновок, що з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
У відзиві на позов представник відповідача звертає увагу на приписи постанов Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (надалі також - Постанова №804) та №1088 від 24.12.2019 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" (надалі також - Постанова №1088), якими постановлено виплату пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснювати у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 та у 2020 році - в розмірі 100 відсотків суми такого підвищення.
Однак положеннями Постанов №№ 804, 1088 аналогічно/ідентично до приписів пункту 1 Постанови № 103 обмежено складові грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія відповідної категорії осіб.
Разом з тим, позиція суду, серед іншого, полягає в тому, що право позивача на перерахунок пенсії із врахуванням до складу грошового забезпечення щомісячних додаткових його видів є "законними сподіваннями" на отримання пенсії в належно обчисленому розмірі, та підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
При цьому в постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 суд касаційної інстанції відзначив, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії, який не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Частиною 3 статті 7 КАС України передбачено, що в разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Також суд стверджує, що такі вимоги до застосування норм з дотриманням принципу верховенства права стосуються не лише суду, але й органів державної влади. Так, згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, пункту 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, територіальні підрозділи Пенсійного фонду України у своїй діяльності керується в першу чергу Конституцією та законами України, а також підзаконними нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод. Але, визначаючи їх, законодавець може лише розширювати, а не звужувати, зміст конституційних прав і свобод та встановлювати механізми їх здійснення.
В пункті 4 рішення від 11.10.2005 № 8-рп/2005, Конституційний Суд України зазначив, що звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Таким чином, на переконання суду, застосування до спірних правовідносин положень постанов Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 та № 1088 від 24.12.2019, якими встановлено аналогічне з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 обмеження, правова оцінка яким вже надана при розгляді адміністративної справи № 826/3858/18, буде несумісним з принципом верховенства права. При цьому судом також враховано, що, оскільки позивач має право згідно Закону на виплату з 05 березня 2019 року пенсії у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії станом на 01.03.2018, то застосування вказаних постанов уряду, які є підзаконними правовими актами, буде звуженням встановленого судом права позивача на виплату перерахованої пенсії в повному обсязі, та не виконанням судом функції правосуддя в спірних правовідносинах, що також не відповідатиме принципу верховенства права.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною 5 статті 19 Закону України від 23.02.2006 за №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Зважаючи на викладене, є протиправною виплата Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 з 05.03.2019 пенсії у розмірі, який обчислено з урахуванням 75% суми підвищення пенсії, оскільки така виплата не відповідає статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 8 Конституції України.
Такий висновок суду у повній мірі відповідає правовій позиції, висвітленій в рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19, яке набрало законної сили 24.06.2020.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд зазначає наступне.
Заробітна плата та пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Таке твердження випливає з норм законодавства. Зокрема, згідно статті 1 Закону України № 2235-III «Про громадянство України» заробітна плата і пенсія включені до переліку законних джерел існування.
В частині 2 статті 2 Закону України № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» заробітна плата і пенсія також включені до переліку доходів.
Згідно з частиною 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Системний аналіз вказаної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом судовий збір не сплачувався відповідно до пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Доказів понесення позивачем інших судових витрат суду не надано, а відтак, розподіл судових витрат на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 05.03.2019 виплату пенсії у розмірі, який обчислено з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 05.03.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, із врахуванням проведених платежів.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ),
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.