Справа № 600/1990/21-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/1990/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Миронець Н.Я., представника позивача Якобишеної Т.Д., представника відповідача Бабчука В.І.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Держпраці в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЧВ-104/21/275/АВ/ТД-ФС/004 від 31 березня 2021 року, складену ОСОБА_2 , заступником начальника Управління Держпраці в Чернівецькій області на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувана постанова винесена із порушенням вимог законодавства, без установлення дійсних обставин справи, за відсутності підстав для проведення інспекційних відвідувань та допущенням відповідачем порушень під час їх проведення. Також вказано про порушення відповідачем процедури накладення оскаржуваного штрафу, сума якого є суттєвою для позивача, оскільки вона є інвалідом ІІ групи. Крім цього, звертала увагу на те, що постановою Заставнівського суду від 15 лютого 2021 року, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. За таких обставин, на думку позивача, відповідач намагається двічі притягнути позивача до відповідальності, фактично, за одне і те ж саме правопорушення. Позивач вважає, що в її діях відсутні підстави для накладення на неї штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення у розмірі 180000,00 грн.

Ухвалою суду від 17 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання, встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що під час інспекційного відвідування позивача у листопаді 2020 року було встановлено факт використання нею найманої праці без оформлення належним чином трудових відносин. В подальшому згідно законодавства видано припис із вимогою про усунення такого порушення, а також попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю. У зв`язку з відсутністю відомостей про виконання позивачем припису у лютому 2021 року проведено повторне інспекційне відвідування, в ході якого знову виявлено ту ж саму особу, яка працювала у позивача без належного оформлення трудових відносин. У зв`язку із цим, а також з огляду на докази, зібрані в ході проведення інспекційних відвідувань, прийнято рішення про притягнення позивача до відповідальності за повторне порушення законодавства України про працю. Вказуючи на законність оскаржуваної постанови, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою суду від 27 липня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, зобов`язано відповідача надати всі оригінали документів, які стосуються перевірок (інспекційних відвідувань), проведених у позивача.

Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року викликано в судове засідання по даній справі як свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

21 вересня 2021 року судом постановлено окрему ухвалу стосовно порушення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ) законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення (частина перша статті 369 Кримінального кодексу України).

Ухвалою суду від 21 вересня 2021 року повторно викликано в судове засідання по даній справі як свідка ОСОБА_6 . Застосовано до викликаного в судове засідання свідка ОСОБА_4 заходи процесуального примусу у вигляді приводу до Чернівецького окружного адміністративного суду через органи Національної поліції України.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року витребувано у Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області докази виконання ухвали суду від 21 вересня 2021 року про здійснення приводу до суду ОСОБА_4 (зокрема, письмові пояснення причин невиконання приводу). Витребувано у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання громадянкою України ОСОБА_4 державного кордону України з 01 серпня 2021 року.

На виконання вимог указаної ухвали Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано до суду інформацію щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_4 у період з 01 серпня 2021 року по 24 жовтня 2021 року. Повідомлено, що ОСОБА_4 здійснила перетин державного кордону України 22 вересня 2021 року в 04 год. 29 хв. з виїздом за межі України через пункт пропуску «Шегині».

З наданих Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області матеріалів вбачається неможливість здійснення приводу до суду ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю її за місцем проживання.

За таких обставин у судовому засіданні 09 листопада 2021 року представники сторін не наполягали на допиті як свідка ОСОБА_4 та вказали про можливість подальшого вирішення справи за відсутності показів названої особи на підставі наявних матеріалів.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Просила суд позов задовольнити повністю.

Натомість представник відповідача щодо задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У ході судового розгляду справи судом було допитано як свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, допитаний судом як свідок ОСОБА_5 вказав, що він працює на посаді головного державного інспектора Управління Держпраці у Чернівецькій області. Повідомив, що у жовтні 2020 року він разом із начальником відділу праці та соціальної підтримки населення управління праці та соцзахисту населення Заставнівської райдержадміністрації ОСОБА_6 провели інформаційну-роз`яснювальну роботу у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_3 . Ними за результатом здійснення купівлі товару було виявлено, що у вказаному магазині обслуговування покупців здійснює ОСОБА_4 , при цьому з`ясована відсутність доказів належного врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Свідок вказав, що через деякий час відносно названих обставин ним складено службову записку з проханням провести інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_3 , яка здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 . В ході проведення інспекційних відвідувань 20 листопада 2020 року та 05 лютого 2021 року ним знову було виявлено працю ОСОБА_4 у названому магазині. Доказів належного врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин з ОСОБА_4 не надано.

Допитаний судом як свідок ОСОБА_6 повідомив, що він, працюючи на посаді начальника відділу праці та соціальної підтримки населення управління праці та соцзахисту населення Заставнівської райдержадміністрації, у жовтні та листопаді 2020 року разом із головним державним інспектором Управління Держпраці у Чернівецькій області Цурканом С.І. був залучений до проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи та інспекційного відвідування у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 . Вказав, що ОСОБА_5 здійснив купівлю товару у магазині, продавцем якого була дівчина, яка повідомила їм, що працює у ФОП ОСОБА_3 .

Допитаний судом як свідок ОСОБА_7 повідомив, що він, працюючи на посаді головного спеціаліста оборонної, мобілізаційної, режимно-секретної роботи Заставнівської районної державної адміністрації, у лютому 2021 року був залучений до проведення інспекційного відвідування у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , в якому перебувала дівчина на ім`я ОСОБА_4 . Свідок повідомив, що ним здійснювалась відео-зйомка проведення інспекційного відвідування, яка не зберіглася. Вказав, що спілкування з ОСОБА_4 проводив ОСОБА_5 .

Допитана судом як свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона, працюючи на посаді завідувача ВОБ Горішньошеровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, у лютому 2021 була залучена до проведення інспекційного відвідування у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 . Вказала, що у вказаному магазині перебувала громадянка ОСОБА_4 . При цьому свідок повідомила, що безпосередньо до магазину вона не заходила та не бачила, що там відбувається.

Крім цього, в ході судового розгляду справи за власною згодою надала покази як свідок і ОСОБА_1 . Вона повідомила суду, що не була присутньою ні під час проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи у жовтні 2020 року, ні під час проведення інспекційних відвідувань у листопаді 2020 року та лютому 2021 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 . Вказала, що у вказаному магазині дійсно перебувала громадянка ОСОБА_4 , яка є її племінницею, і така за її відсутності допомагала приймати товар. ОСОБА_3 як свідок повідомила, що вона не давала ОСОБА_4 вказівок здійснювати продаж наявного у магазині товару, заробітну плату їй не платила.

Заслухавши пояснення представників сторін, надані у судових засіданнях по цій справі, покази допитаних свідків, перевіривши наявні матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач з 27 липня 1993 року зареєстрована як фізична особа-підприємець із здійсненням таких видів діяльності за кодами КВЕД: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; 56.30 Обслуговування напоями.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується її учасниками, що позивач здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

26 жовтня 2020 року головним державним інспектором відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Цурканом С.І. та начальником відділу праці та соціальної підтримки населення управління праці та соцзахисту населення Заставнівської райдержадміністрації Онищенком Л.В. складено акт про те, що 26 жовтня 2020 року близько 12 год. 20 хв. у магазині «Корона» за адресою АДРЕСА_2 обслуговування покупців з відома та за дорученням фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 здійснювала громадянка ОСОБА_4 . Доказів належного врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин на момент інформаційно-роз`яснювальної роботи не пред`явлено.

18 листопада 2020 року головним державним інспектором відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Цурканом С.І. подано начальнику Управління Держпраці у Чернівецькій області, начальнику відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області службову записку з проханням вирішити питання щодо проведення інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , яка здійснює підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , на підставі пп. 3 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1132 від 04 грудня 2019 року в строк з 02 жовтня 2020 року по 09 жовтня 2020 року.

На підставі указаної службової записки, наказом начальника Управління Держпраці в Чернівецькій області від 19 листопада 2020 року №320 зобов`язано головного державного інспектора відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Цуркана С.І. в межах наданих повноважень здійснити інспекційне відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю, укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин з працівниками у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 по місцю здійснення підприємницької діяльності магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 тривалістю 7 робочих днів у період з 20 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року.

20 листопада 2020 року головним державним інспектором відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Цурканом С.І. та начальником відділу праці та соціальної підтримки населення управління праці та соцзахисту населення Заставнівської райдержадміністрації Онищенком Л.В. складено акт про те, що 20 листопада 2020 року близько 12 год. 00 хв. у магазині «Корона» за адресою АДРЕСА_2 обслуговування покупців з відома та за дорученням фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 здійснювала громадянка ОСОБА_4 . Доказів належного врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин на момент інформаційно-роз`яснювальної роботи не пред`явлено.

30 листопада 2020 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЧВ-11506/20/426/АВ за результатами проведеного інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , яке проводилося з 20 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У вказаному акті вказано про такі порушення:

- частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України: 26 жовтня 2020 року у ході інформаційно-роз`яснювальної роботи за участю начальника відділу соціальної підтримки населення управління праці та соціального захисту населення Заставнівської РДА Чернівецької області Онищенка Л.В. в магазині «Корона», який заходиться в АДРЕСА_2 , обслуговування покупців, з відома та за дорученням фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , здійснювала громадянка ОСОБА_4 . Доказів належного врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин з ОСОБА_4 з 26 жовтня 2020 року до 18 листопада 2020 року ОСОБА_3 не пред`явлено. В ході інспекційного відвідування 20 листопада 2020 року близько 12-ї години в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в АДРЕСА_2 , згідно акту та фотографії обслуговування покупців, з відома та за дорученням фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , здійснювала громадянка ОСОБА_4 . Доказів належного врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин з ОСОБА_4 не пред`явлено. Таким чином, громадянка ОСОБА_4 щонайменше 26 жовтня 2020 року і 20 листопада 2020 року буда допущена до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу;

- постанови Кабінету Міністрів України №413: доказів повідомлення про прийняття ОСОБА_4 до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до 26 жовтня 2020 року у ході інспекційного відвідування не пред`явлено, що є порушенням ПКМУ №413 щодо повідомлення про прийняття працівника на роботу до початку роботи не пред`явлено.

Вказаний акт отримано позивачем 30 листопада 2020 року, що підтверджується відповідною відміткою в акті інспекційного відвідування.

З метою усунення порушень законодавства, виявлених під час проведеного інспекційного відвідування, 30 листопада 2020 року Управлінням Держпраці в Чернівецькій області винесено Припис про усунення виявлених порушень №ЧВ-11506/20/426/АВ/П, в якому вказані строки для їх усунення 15 грудня 2020 року.

Копію вказаного припису також було отримано позивачем.

30 листопада 2020 року відповідачем видано попередження №ЧВ-11506/20/426/АВ/П/ПП про відповідальність за порушення законодавства про працю, виявленого в ході інспекційного відвідування, копію якого того ж дня було отримано позивачем.

30 листопада 2020 року інспектором праці Управління Держпраці в Чернівецькій області Цурканом С.І. складено протокол про адміністративне правопорушення №ЧВ-11506/20/426/АВ/П/ПТ, який отримано позивачем 30 листопада 2020 року, зі змісту якого вбачається, що в ході інспекційного відвідування з 20 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року встановлено, що під час виконання своїх посадових обов`язків упродовж жовтня 2020 року листопада 2020 року ОСОБА_3 своїми діями чи бездіяльністю не забезпечила дотримання чинного законодавства про працю - «фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору», за що частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність.

Разом з цим судом встановлено, що постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15 лютого 2021 року у справі №716/2108/20, яка набрала законної сили 26 лютого 2021 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

04 лютого 2021 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області видано наказ №36, яким зобов`язано здійснити позаплановий захід державного контролю у формі інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на предмет виконання вимог припису від 30 листопада 2020 року №ЧВ-11506/20/АВ/П тривалістю 2 (два) робочих дні у період з 05 лютого 2021 року по 08 лютого 2021 року.

В ході проведення інспекційного відвідування головним державним інспектором відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Цурканом С.І., головним спеціалістом оборонної, мобілізаційної, режимно-секретної роботи Заставнівської РДА Максимовичем Ю.П. у присутності завідуючої ВОБ Горішньошеровецької місльської ради Когут О.С., встановлено, що приблизно о 10 год. 30 хв. 05 лютого 2021 року з відома та за дорученням фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 обслуговування відвідувачів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в АДРЕСА_2 здійснювала громадянка ОСОБА_4 . Доказів належного врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин з громадянкою ОСОБА_4 не пред`явлено.

05 лютого 2021 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області складено акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) №ЧВ-104/21/275/АВ стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , який проводився з 05 лютого 2021 року.

У вказаному акті вказані такі порушення:

- частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України: з 20 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області здійснено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , яка здійснює підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого встановлено, що 26 жовтня 2021 року і 20 листопада 2021 року використовувалась наймана праця продавця ОСОБА_4 без врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин, що є порушення законодавства про працю, і видано припис №ЧВ-11506/20/426/АВ/П від 30 листопада 2020 року з вимогою усунути їх до 15 грудня 2020 року. В належний строк, як і до 04 лютого 2021 року письмового повідомлення із дорученням копій первинних документів за підписом ОСОБА_3 про виконання припису не надійшло, що відповідно до підпункту 11 пункту 5 Порядку здійснення державного контрою за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 стало підставою для здійснення повторного відвідування щодо виконання вимог припису. 05 лютого 2021 року у ході заходу державного контролю щодо виконання вимог припису №ЧВ-11506/20/426/АВ/П від 30 листопада 2020 року, здійснюваного головним державним інспектором відділу додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці в Чернівецькій області Цурканом С.І. в присутності головного спеціаліста оборонної, мобілізаційної, режимно-секретної роботи Заставнівської РДА ОСОБА_7 та завідуючої ВОБ Горішньошеровецької сільської ради Когут О.С. встановлено, що в результаті трьох відвідувань з 10 год. 30 хв. до 12 год. 30 хв.05 лютого 2021 року, як і 26 жовтня 2020 року, та 20 листопада 2020 року з відома та за дорученням фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 обслуговування відвідувачів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який заходить в АДРЕСА_2 , здійснювала одна і та ж громадянка, ОСОБА_4 . Доказів належного врегулювання трудових відносин з громадянкою ОСОБА_4 станом на 05 лютого 2021 року не пред`явлено. Таким чином, всупереч попередження фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відповідальність за порушення законодавства про працю №ЧВ-11506/20/426/АВ/П/ПП від 30 листопада 2020 року громадянка ОСОБА_4 повторно протягом 2 років, а саме щонайменше 05 лютого 2021 року була допущена до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу;

- постанови Кабінету Міністрів України №413: доказів повідомлення про прийняття ОСОБА_4 до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до 05 лютого 2020 року у ході інспекційного відвідування не пред`явлено, що є порушенням ПКМУ №413 щодо повідомлення про прийняття працівника на роботу до початку роботи не пред`явлено.

З метою усунення порушень законодавства, виявлених під час проведеного інспекційного відвідування, 05 лютого 2021 року Управлінням Держпраці в Чернівецькій області винесено Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЧВ-0104/20/275/АВ/П, в якому вказані строки для їх усунення 05 лютого 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що примірники акту від 05 лютого 2021 року №ЧВ-104/21/275/АВ та припису від 05 лютого 2021 року №ЧВ-0104/20/275/АВ/П були направлені відповідачем на адресу позивача засобами поштового зв`язку і отримані нею 11 лютого 2021 року. Проте у зв`язку з тим, що станом на 15 лютого 2021 року ОСОБА_3 не повернуто підписані примірники акту та припису, відповідачем складено акт про відмову від підпису від 18 лютого 2021 року №ЧВ-104/21/275/АВ-ВП, який направлено позивачу на поштову адресу й отримано нею 25 лютого 2021 року.

Керуючись статтею 265 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України Про зайнятість населення, частиною третьою статті 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 та на підставі абзацу 2 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, 31 березня 2021 року Управлінням Держпраці у Чернівецькій області винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЧВ-104/20/275/АВ/ТД-ФС/004, якою вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 штраф у розмірі 180000,00 грн.

Вказану постанову відповідач направив позивачу супровідним листом №1079/1/04-2/21 від 01 квітня 2021 року, що підтверджується матеріалами справи.

Не погоджуючись із указаною постановою, ОСОБА_3 звернулась до адміністративного суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абзацу другого та третього статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі Закон №877-V у редакції на час виникнення спірних відносин) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) визначено статтею 4 Закону №877-V, відповідно до частини першої якої державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною четвертою статті 2 Закону №877-V передбачено, що заходи контролю здійснюються, серед іншого, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №805/430/18-а дійшла висновку, що спеціальним законом, який відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 877-V повинен враховуватися органами Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), є КЗпП України, зокрема, Глава XVIII «Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю».

У подальшому такий висновок був підтриманий Верховним Судом у постанові від 24.06.2021 у справі №200/5877/19-а.

Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення Про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 11 лютого 2015 року №100 управління Держпраці у Чернівецькій області є територіальним органом Державної служби з питань праці.

Відповідно до пункту 1 Положення про Управління Держпраці у Чернівецькій області, затвердженого наказом Держпраці від 03 серпня 2018 року №84 (далі - Положення №84) управління Держпраці у Чернівецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковуються.

Підпунктом 1 пунктом 3 Положення №84 визначено, що основними завданнями управління Держпраці є, зокрема реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно підпункту 5 пункту 4 Положення №84 управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, в тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Отже, згідно наведених норм, саме відповідач є повноважним органом, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю на території Чернівецької області й уповноважений проводити інспекційні відвідування.

На час виникнення спірних у цій справі відносин діяв Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823 (далі Порядок №823 в редакції на час виникнення спірних відносин).

З матеріалів справи вбачається, що саме нормами указаного Порядку №823 керувався відповідач при прийнятті рішень про проведення інспекційних відвідувань у позивача та прийнятих за їх результатами рішень.

Підстави для здійснення інспекційних відвідувань передбачались пунктом 5 Порядку №823.

Так, згідно пункту 5 Порядку №823 підставами для здійснення інспекційних відвідувань є:

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) інформація:

ДПС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків;

- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) доручення Прем`єр-міністра України;

9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) запит народного депутата України;

11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника.

Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 28 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку їх проведення.

Перед реєстрацією інспекційного відвідування роботодавця, щодо якого протягом попередніх шести календарних місяців здійснювалися інспекційні відвідування, керівник органу контролю (інша уповноважена ним посадова особа) вивчає питання про доцільність його проведення.

Зі встановлених обставин справи вбачається, що оскаржувана позивачем Постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЧВ-104/21/275/АВ/ТД-ФС/004 від 31 березня 2021 року була прийнята за результатом проведеного у позивача інспекційного відвідування, призначеного наказом від 04 лютого 2021 року №36, який, у свою чергу, виданий з метою перевірки виконання вимог Припису про усунення виявлених порушень №ЧВ-11506/20/426/АВ/П від 30 листопада 2020 року, прийнятого за результатом проведеного у позивача інспекційного відвідування, призначеного наказом від 19 листопада 2020 року №320. Вказаний же наказ, як вбачається з його змісту, прийнято відповідно до рiшення керівника за результатами аналізу інформації щодо ризиків використання неоформлених працівників, виявлених при проведеннi iнформацiйно-роз`яснювальноп роботи (розбіжностi мiж фактичними показниками кiлькості працівників та звiтними показниками) та службової записки головного державного інспектора від 18 листопада 2020 року.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в наказі від 19 листопада 2020 року №320 не зазначено конкретного підпункту пункту 5 Порядку №823, на підставі якого призначення проведення інспекційного відвідування у позивача, висновки якого в подальшому слугували підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

Водночас у ході судового розгляду справи відповідачем не було надано і «рiшення керівника за результатами аналізу інформації щодо ризиків використання неоформлених працівників, виявлених при проведеннi iнформацiйно-роз`яснювальноп роботи (розбіжностi мiж фактичними показниками кiлькості працівників та звiтними показниками)».

Фактично, як свідчать матеріали справи, підставою для винесення указаного наказу була службова записка головного державного інспектора Цуркана С. від 18 листопада 2020 року.

В ній вказано про встановлення інспектором у ході проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи 26 жовтня 2020 року у магазині «Корона» за адресою АДРЕСА_2 , обслуговування покупців з відома та за дорученням фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 громадянкою ОСОБА_4 . При цьому доказів належного врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин не було пред`явлено.

В той же час, службова записка головного державного інспектора від 18 листопада 2020 року не містить відомостей щодо джерел інформації визначених у підпунктах 1,2,3,4-7 пункту 5 Порядку №823, а також відомостей про засоби масової інформації та інші джерела, доступ до яких не обмежений законодавством, що стали підставою для призначення інспекційного відвідування позивача.

Статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», що ратифікована Законом України від 08.09.2004 №1985-ІV (далі - Конвенція) передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: а) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та с) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: і) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; ІІ) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; ІІІ) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; ІV) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Суд завертає увагу на те, що Конвенція визначає безумовне дискреційне повноваження інспектора самостійно приймати рішення щодо необхідності проведення інспектування того чи іншого роботодавця для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються. Однак, такими повноваженнями інспектор наділений виключно в рамках здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань, за наявності підстав визначених законодавством. В свою чергу, пункт 5 Порядку №823 визначає перелік підстав для здійснення державного контролю, який є вичерпним.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що службова записка посадової особи органу контролю, яка слугувала підставою для призначення інспекційного відвідування позивача, висновки якого були покладені в основу оскаржуваної постанови, не є належною підставою для призначення інспекційного відвідування, в тому числі і згідно підпункту 3 пункту 5 Порядку №823, оскільки можливі ознаки порушення законодавства про працю виявлені органом контролю поза межами виконання ним контрольних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 29.04.2021 у справі №560/588/19, від 04.08.2021 у справі №420/2355/19 з подібних правовідносин.

З буквального аналізу службової записки посадової особи органу контролю від 18 листопада 2020 року вбачається, що вона не могла бути підставою для видачі наказу від 19 листопада 2020 року №320 про проведення інспекційного відвідування позивача, тобто таке відвідування відбулось за відсутністю визначених пунктом 5 Порядку №823 підстав, що свідчить про його незаконність та відсутність правових наслідків за результатами проведення такого.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, наведеній у постанові від 04.02.2019 у справі № 807/242/14, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом будь-яких вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічне наведено Верховним Судом в постановах від 29.04.2021 у справі №560/588/19, від 04.08.2021 у справі №420/2355/19.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права та позицій Верховного Суду, суд приходить до висновку щодо безпідставності проведення інспекційного відвідування у позивача наказом від 19 листопада 2020 року №320.

Як наслідок, протиправними є і висновки, зроблені за результатом такого інспекційного відвідування (щодо допущення 20 листопада 2020 року фізичної особи до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу), які в подальшому слугували прийняттю оскаржуваної постанови.

Отже, прийнята на підставі цих висновків Постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЧВ-104/21/275/АВ/ТД-ФС/004 від 31 березня 2021 року є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Поряд з цим, приходячи до висновків про порушення позивачем частини третьої статті 24 КЗпП України, відповідачем безпідставно, усупереч нормам Закону №877-V та Порядку №823, були враховані обставини, що, на його думку, мали місце з ОСОБА_4 26 жовтня 2020 року, адже указаний період не охоплювався та фактично передував періоду, в який проводились інспекційні відвідування листопад 2020 року та лютий 2021 року.

Визнаючи оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, суд, крім уже наведеного, виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу законів про працю України (тут і далі в редакції на час виникнення спірних відносин) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно пункту 6 частини першої статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Відповідно до частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзаців 1-3 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом передбачена фінансова відповідальність для фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, у разі фактичного допуску працівника - фізичної особи до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у фактичному допущенні працівника до роботи без оформлення трудового договору. Враховуючи суб`єктивну сторону правопорушення, роботодавець має усвідомлювати той факт, що здійснює допуск працівника - фізичної особи до такої роботи. Тобто, роботодавець несе відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) у разі вчинення дії, пов`язаної безпосередньо з допуском працівника до роботи. У свою чергу, уповноважений суб`єкт владних повноважень (у даному випадку Управління Держпраці у Чернівецькій області), будучи органом, який притягує суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої, зокрема, абзацами 2 чи 3 частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України, зобов`язаний довести склад цього правопорушення в діях такого суб`єкта (у даному випадку ФОП ОСОБА_3 ).

З матеріалів справи вбачається, що за результатом проведення інспекційних відвідувань у листопаді 2020 року та в лютому 2021 року відповідач дійшов висновку про порушення позивачем частини третьої статті 24 КЗпП України, що виразилось у допущенні 20 листопада 2020 року та 05 лютого 2021 року фізичної особи ОСОБА_4 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

В ході судового розгляду справи відповідач стверджував, що до висновків про допущення позивачем фізичної особи ОСОБА_4 до роботи без врегулювання трудових чи будь-яких інших відносин він дійшов з огляду на купівлю інспектором, який проводив інспекційні відвідування, товару у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , в якому позивач здійснює свою підприємницьку діяльність.

У зв`язку з цим суд зазначає, що особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 75 -76 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте в ході судового розгляду справи відповідач-суб`єкт владних повноважень не надав суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт купівлі 20 листопада 2020 року та 05 лютого 2021 року інспектором, який проводив інспекційні відвідування, товару у магазині «Корона» за адресою: АДРЕСА_2 , в якому позивач здійснює свою підприємницьку діяльність, та в якому, згідно тверджень відповідача, продавцем була ОСОБА_4 .

Надані відповідачем в ході судового розгляду справи оригінали матеріалів інспекційних відвідувань, проведених у позивача, таких документів не містять.

При цьому суд звертає увагу і на те, що в актах, складених за результатом проведення інспекційних відвідувань від 30 листопада 2020 року та від 05 лютого 2021 року, не вказано про здійснення інспектором, який проводив перевірки, купівлі у ОСОБА_4 конкретного товару 20 листопада 2020 року та 05 лютого 2021 року у магазині «Корона» за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо наданих у судовому засіданні показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про здійснення ОСОБА_5 купівлі товару у магазині «Корона» за адресою: АДРЕСА_2 , в якому на час проведення інспекційних відвідувань перебувала фізична особа ОСОБА_4 , то такі суд оцінює критично, адже вони, по-перше, суперечать показам допитаної судом як свідка ОСОБА_3 , яка повідомила, що вона не доручала ОСОБА_4 , яка є її племінницею, здійснювати продаж товару у вказаному магазині, а така перебувала у магазині декілька разів та лише допомогла здійснювати прийом товару. По-друге, допитані судом як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували під час інспекційного відвідування 05 лютого 2021 року, чітко та однозначно не вказали, що вони бачили саме факт купівлі товару ОСОБА_5 у ОСОБА_4 . Водночас свідок ОСОБА_7 повідомив про здійснення ним відео-зйомки проведення інспекційного відвідування, яка не зберіглася.

Так, згідно пункту 19 Порядку №823 матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Втім, у акті від 30 листопада 2020 року не вказано про фіксування процесу відвідування засобами аудіотехніки, фототехніки чи відеотехніки.

Натомість з акту від 05 лютого 2021 року вбачається про зазначення фіксування процесу проведення заходу за допомогою відеотехніки.

Однак у ході судового розгляду справи відповідачем не було надано диску для лазерних систем зчитування, на якому б було зафіксовано процес проведення у позивача інспекційного відвідування 05 лютого 2021 року та, відповідно, встановлення порушень, у зв`язку з яким прийнято оскаржувану постанову.

Що ж до наданої відповідачем фотографії із зображенням інспектора Цуркана С.І., який проводив інспекційні відвідування, та фізичної особи ОСОБА_4 , зображення на фото якої підтвердили всі допитані судом свідки, то така є неналежним та недостовірним доказом вчинення позивачем порушень норм законодавства, вказаних в актах від 30 листопада 2020 року та від 05 лютого 2021 року, оскільки фотографії не підтверджують сам факт допущення особи до роботи у магазині, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність позивач, та беззаперечно не доводять твердження у актах перевірки про обслуговування покупців.

До того ж, допитані судом свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не вказували про те, що вони дійсно бачили інших покупців у магазині, яким ОСОБА_4 продавала товар.

Відносно показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_4 вказала їм, що працює у ФОП ОСОБА_3 , то суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Оскільки наведені показання свідків ґрунтуються на повідомленнях іншої особи - ОСОБА_4 , яку в ході судового розгляду цієї справи не вдалося можливим допитати у зв`язку перебуванням її за межами України, про що вказано судом вище, то такі показання з чужих слів не є допустимим доказом факту обслуговування ОСОБА_4 покупців з відома та за дорученням фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , про який зазначено в актах інспекційних відвідувань. При цьому вказані показання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не підтвердженні належними письмовими чи відео-доказами та суперечать показанням свідка ОСОБА_3 про не давання ОСОБА_4 доручення здійснювати продаж товару у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього, поряд зі встановленими судом у цій адміністративній справі обставинами, суд також звертає увагу на те, ще постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15 лютого 2021 року у справі №716/2108/20, яка набрала законної сили 26 лютого 2021 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про недоведення відповідачем вчинення ФОП ОСОБА_3 порушень частини третьої статті 24 КЗпП України, а тому і притягнення останньої до фінансової відповідальності, передбаченої частиною другою статті 265 КЗпП України, є незаконним.

Отже, оскаржувану Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЧВ-104/21/275/АВ/ТД-ФС/004 від 31 березня 2021 року суд визнає протиправною. Така підлягає скасуванню.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач не довів обґрунтованість та законність оскаржуваної постанови. Тому, позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню повністю, а згідно наявних у справі квитанцій від 28 квітня 2021 року та 07 травня 2021 року позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 1800,00 грн, то вказана підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ЧВ-104/21/275/АВ/ТД-ФС/004 від 31 березня 2021 року.

Стягнути з Управління Держпраці у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 11 листопада 2021 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідач - Управління Держпраці у Чернівецькій області (58003, м. Чернівці, вул. Зелена, 3, ).

Суддя О.П. Лелюк