Справа № 420/1640/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/1640/21
Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар П`ятіна В.В.,

за участю представника відповідача Болгарчук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року по справі № 420/1640/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ОД1153/2163/АВ/П/ТД-ФС від 14.01.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що в направленні на здійснення інспекційного відвідування відсутні підстави для його здійснення; відсутня уніфікована форма акту оприлюднена на сайті Держпраці, що згідно норм чинного законодавства, дає право об`єкту контролю не допустити інспектора праці до проведення перевірки; за працівників об`єкта контролю - ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відповідно до норм чинного законодавства сплачуються податки, збори до бюджету, подається звітність до контролюючих органів, що підтверджується квитанцією №2 та звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за жовтень 2020 року.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, що інспектором праці Головного управління Держпраці в Одеській області, за допомогою електронного сервісу Пенсійного фонду України за посиланням: https://portal.pfu.gov.ua/ було зроблено запит (тип запиту: Поточний список працівників страхувальника) за суб`єктом господарювання та отримано наступну відповідь на запит: в РЗО відсутня інформація щодо жодного актуального звіту страхувальника з ЄДРПОУ за формою Додатка 4 по ЄСВ за останні два роки. Уніфікована форма акту наявна на офіційному сайті Держпраці за посиланням https://dsp.gov.ua/nakazv-ministerstva-sotsialnoi-politvky/, де серед переліку чітко вбачається наказ Міністерства соціальної політики від 18.08.2017 № 1338 Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів. Вказує, що на вимогу про надання документів позивачем на ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , будь-яких документів пред`явлено не було. Зазначає, що ОСОБА_3 в ході інспекційного відвідування пояснив, що працює на протязі шести днів в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого в подальшому ФОП ОСОБА_1 пред`явила наступний перелік документів: заяву на працевлаштування від 28.10.2020, договір підряду від 27.10.2020, трудовий договір від 28.10.2020, повідомлення про прийняття працівника на роботу 28.10.2020 з датою початку роботи 29.10.2020, та квитанцію № 2, яка була подана після здійснення інспекційного відвідування, 28.10.2020 о 15 год. 42 хв. Будь-яких яких інших пояснень/відомостей, документів стосовно укладення трудових (інших) договорів з вищезазначеними особами не було надано.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 23 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що відповідачем не надано інших доказів, котрі підтверджують що саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не працювали на момент проведення інспекційного відвідування офіційно на позивача;

- суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що дії інспектора праці Чістікова А. суперечать чинному законодавству, а саме положенням Постанови Кабінету Міністрів № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» в редакції від 23.07.2020, а саме: не пред`явив своє посвідчення інспектора праці, не ознайомив позивача із направленням на проведення інспекційного відвідування, почав проводити перевірку без згоди позивача;

- судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, котрі мають значення для справи, а саме наявність виключних підстав для проведення інспекційного відвідування;

- суд першої інстанції не врахував, що в направленні на інспекційне відвідування Управління Держпраці у Одеській області від 26.10.2020 №15/01-29-2248 не зазначено: Тип заходу (плановий або позаплановий); підстави для здійснення заходу; дата початку та дата закінчення заходу.

09.11.2021 до суду апеляційної інстанції від представника апелянта надійшло клопотання за вх. № 23990/20 про відкладення розгляду справи на іншу дату, обґрунтоване запровадженням з 18.10.2021 "червоного" рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території Донецької, Дніпропетровської, Запорізької та Одеської областей. При цьому, заявник посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19».

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки вказаними актами не зупинено (призупинено) функціонування органів державної влади, в тому числі судів, які наразі працюють в звичайному режимі, але з дотриманням норм, попереджуючих розповсюдження інфекції.

Більше того, на своєму засіданні 17.03.2020 Рада суддів Україні рекомендувала судам продовжувати здійснювати правосуддя, незважаючи на епідемію коронавірусу и карантин, однак, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

До того ж, колегія суддів вже двічі відкладала розгляд справи на підставі клопотань представника апелянта адвоката Клименка Е.Н. від 11.10.2021 вхід.21434/21 та від 25.10.2021 вхід.22381/21.

При цьому, позивачка та її представник, не позбавлені права прийняти участь у справі в режимі відеоконференції.

А відтак, з метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого частиною 1 статті 309 КАС України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України, суд вважає за можливе розглянути цю справу.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 26 жовтня 2020 року ГУ Держпраці в Одеській області прийняло наказ № 2703 Про проведення інспекційного відвідування (а.с.71), відповідно до якого державним інспекторам наказано здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює господарську діяльність, за адресою: АДРЕСА_2 магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 , з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та з інших подібних питань, які передбачені пп.3,1, пп.3.9, пп.3.10 розділу 3 частини І Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року № 1338, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Відповідно до наказу № 2703 від 26.10.2020 ГУ Держпраці в Одеській області на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 відповідачем видане направлення на здійснення інспекційного відвідування від 26.10.2020 №15/01-29-2248 (далі - Направлення) (а.с.12, 72) для здійснення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює господарську діяльність, за адресою: АДРЕСА_2 магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час інспекційного відвідування в термін з 28.10.2020 по 10.11.2020 (включно) буде перевірено додержання законодавства про працю.

У Направленні зазначено, що предметом здійснення позапланового заходу є забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та з інших подібних питань, які передбачені пп.3.1., пп.3.9, пп.3.10 розділу 3 частини І Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року №1338, зокрема з питань виявлених неоформлених трудових відносин.

За результатами інспекційного відвідування посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області було складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 10.11.2020 № ОД1153/2163/АВ (далі - Акт інспекційного відвідування) (а.с.36-48, 77-89).

Відповідно до Акту інспекційного відвідування, у ході інспекційного відвідування встановлено, що: Інспекторами праці о 15 год. 06 хв. 28 жовтня, та о 16 год. 10 хв. 9 листопада 2020 року було здійснено виїзд за адресою господарської діяльності Підприємця, зафіксовані присутні особи, які виконували посадові обов`язки, представилась та повідомили наступне:

1. Віта, знаходилась в торгівельному залі, була одягнена у фірмовий одяг, розкладала взуття на полиці, пояснила що вона є ФОП ОСОБА_1 , та повідомила, що в магазині офіційно оформлених працює десять осіб, скільки саме пояснити не може так як всі питання вирішує керівник, також пояснила, що до початку працевлаштування з початку працівники стажуються.

2. Мірослава, знаходилась в торгівельному залі, була одягнена у фірмовий одяг, виконувала обов`язки продавця-консультанта, повідомила що працює на ФОП ОСОБА_5 , трудовий договір укладала, працює нещодавно.

3. Оксана, знаходилась в торгівельному залі, була одягнена у фірмовий одяг, виконувала обов`язки продавця-консультанта, пояснила що працює на ФОП ОСОБА_5 , трудовий договір укладався.

4. ОСОБА_6 , знаходилась в торговому залі, виконувала обов`язки в інтересах ФОП ОСОБА_5 , була одягнена у фірмовий одяг, розкладала взуття на полиці, пояснила що працює другий день трудовий договір з нею не укладався.

5. ОСОБА_7 , знаходилась в торгівельному залі, була одягнена у фірмовий одяг, виконувала обов`язки в інтересах ФОП ОСОБА_5 , протирала підлогу, пояснила, що підміняє прибиральницю на ім`я ОСОБА_8 , і працює на протязі тижня і якщо сподобається то залишиться працювати в цьому магазині.

6. ОСОБА_9 , знаходилась в торговому залі, була одягнута у фірмовий одяг, пояснила що працює офіційно, трудовий договір укладала з ФОП ОСОБА_5 .

7. ОСОБА_10 , знаходилась в касовій зоні, одягнена у фірмовий одяг, пояснила що працює нещодавно, трудовий договір укладався.

8. ОСОБА_11 , знаходився в торгівельному залі, одягнений у фірмовий одяг, пояснив що працює шостий день на посаді охоронця, писав заяву на працевлаштування.

9. ОСОБА_12 , знаходився на вході, одягнений у фірмовий одяг, працює на посаді охоронця, пояснив що трудовий договір з ним укладався.

10. ОСОБА_13 , знаходився в торговому залі, пояснив що працює на посаді охоронця тривалий час, трудовий договір з ним укладався.

11. ОСОБА_14 , знаходилась в торгівельному залі, одягнена у фірмовий одяг, пояснила що вона є керівником магазину.

У Акті інспекційного відвідування виявлено порушення: Підприємець допустив до роботи без належного оформлення трудового договору 3 особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

28.10.2020 відповідачем було складено вимогу про надання документів № ОД1153/2163/ПД (а.с.73-74), яка адресована фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , у якій повідомлено, що посадовими особами ГУ Держпраці в Одеській області проводиться інспекційне відвідування та зобов`язано позивача у строк до 14 год. 00 хв. 30.10.2020 надати для огляду оригінали та завірені належним чином копії документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування до приміщення за адресою: АДРЕСА_3 (або АДРЕСА_4 ), а саме:

- виписка з ЄДРПОУ та свідоцтво про державну реєстрацію;

- витяг з реєстру платників єдиного податку;

- копія паспорту громадянина України, ідентифікаційний код;

- документи, що стосуються оформлення працівників при прийнятті на роботу: трудові договори, заяви про прийом на роботу, накази про прийом на роботу; повідомлення до ГУ ДПС в Одеській області щодо прийому на роботу працівників, які працюють на момент здійснення інспекційного відвідування;

- особисті пояснення керівника або уповноваженої особи щодо осіб, які були зафіксовані інспекторами під час здійснення інспекційного відвідування із зазначенням суб`єктів господарювання, кому саме вони підпорядковуються та з ким вони взаємодіють, у який спосіб;

- у разі відсутності вище перелічених документів (або не надання таких), надати особисті пояснення з цього приводу із зазначенням причин, обставин, які призвели до цього.

30.10.2020 на виконання Вимоги відповідно до листа, зареєстрованого у відповідача за вх. №13580/01-32 (а.с.75-76), позивачем були надані:

1. Виписка № 81 від 25.09.2020;

2. Паспорт, ІПН ОСОБА_15 ;

3. Дані про взяття на облік платника податку ФОП ОСОБА_1 (на загальних підставах) роздруківка з електронного кабінету;

4. Накази про прийняття на роботу: ОСОБА_16 № П-7 від 07.10.2020 р, ОСОБА_17 № П-5 від 30.09.2020; ОСОБА_18 № П-4 від 30.09.2020 ; ОСОБА_19 №б/н від 30.09.2020 ; ОСОБА_20 №П-6 від 07.10.2020 ; ОСОБА_21 № П-10 від 11.10.2020; ОСОБА_22 № П-9 від 11.10.2020; ОСОБА_23 №П-8 від 07.10.2020; ОСОБА_24 № П-1 від 30.09.2020, ОСОБА_25 № П-3 від 30.09.2020;

5. Повідомлення про прийняття працівника на роботу: від 11.10.2020 з квитанцією № 2, від 30.09.2020 з квитанцією №2, від 07.10.2020 з квитанцією №2, від 28.10.2020 з квитанцією №2;

6. Трудовий договір від 08.10.2020 ОСОБА_23 , трудовий договір від 01.10.2020 р. ОСОБА_19 , трудовий договір від 01.10.2020 ОСОБА_16 , трудовий договір від 01.10.2020 р. ОСОБА_24 , трудовий договір 12.10.2020 р. ОСОБА_21 , трудовий договір від 01.10.2020 ОСОБА_26 , трудовий договір від 12.10.2020 ОСОБА_22 , трудовий договір від 01.10.2020 ОСОБА_25 , трудовий договір від 08.10.2020 р. ОСОБА_20 , трудовий договір від 28.10.2020 ОСОБА_3 ;

7. Заяви про прийняття на роботу: ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_25 , ОСОБА_3 ;

8. Договір підряду №б/н від 27.10.2020 року на ОСОБА_3

10.11.2020 позивачем було надано відповідачу згідно листа за вх. №14205/01-32 (а.с.77) наступні документи: договір підряду № б/н від 02.11.2020 року ОСОБА_28 , договір підряду б/н від 01.11.2020 року ОСОБА_29 , договір підряду №б/н від 27.10.2020 року ОСОБА_4 (а.с.93), договір підряду №б/н від 26.10.2020 року ОСОБА_30 , договір підряду №б/н від 27.10.2020 року ОСОБА_31 , договір підряду №б/н від 26.10.2020 року ОСОБА_32 , договір підряду № б/н від 26.10.2020 року ОСОБА_33 , договір підряду №б/н від 27.10.2020 року ОСОБА_34 , договір підряду №б/н від 01.11.2020 року ОСОБА_35 , договір підряду б/н від 03.11.2020 року ОСОБА_2 (а.с.94).

Згідно вищевказаних договорів підряду, укладених між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (виконавець), виконавці повинні були виконати наступні роботи:

- ОСОБА_4 викласти товар на полиці, нанести антикражні мітки на товари, які реалізуються у магазині, або закліпсувати товар за адресою: АДРЕСА_5 у термін до 27 листопада 2020 року;

- ОСОБА_2 прибирання залу магазину та інших підсобних приміщень за адресою: АДРЕСА_5 у термін до 30 листопада 2020 року.

14.11.2020 позивачем було направлено (а.с.14) на адресу відповідача пояснення (зауваження) щодо акту інспекційного відвідування від 13.11.2020 (а.с.13), до яких додано:

- копію договору підряду № б/н від 20.10.2020 та акту прийому-передачі виконаних робіт від 30.10.2020 року ОСОБА_36 (а.с.25);

- копію договору підряду № б/н від 27.10.2020 ОСОБА_4

- пояснення ОСОБА_3 (а.с.27) про те, що надані ним відповідачу пояснення, що він працює у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 шість днів не відповідають дійсності, оскільки за шість днів до першого робочого дня 27.10.2020 приходив на співбесіду, та вказав, що з 27.10.2020 по 28.10.2020 працював по договору, а 28.10.2020 подав заяву та був прийнятий до штату;

- звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за жовтень 2020 року від 11.11.2020 (а.с.15-20);

- квитанцію №2 від 13.11.2020 (а.с.21) про подання до ГУ ДПС в Одеській області вищевказаного звіту.

16.11.2020 відповідачем складено припис про усунення виявлених порушень № ОД1153/2163/АВ/П (а.с.95-96), відповідно до якого зобов`язано ФОП ОСОБА_1 здійснити дії щодо усунення та не допущення у подальшому наступних порушень: Під час інспекційного відвідування інспекторами праці були зафіксовані особи, які виконували обов`язки в інтересах Підприємця, без належного оформлення трудових договорів, в порушення вимоги ч.1 ст.21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України. Строк усунення порушень в термін до 23.11.2020 (постійно).

Відповідно службової записки інспектора з праці А.Чістікова від 16.12.2020 (а.с.100-101) на ім`я начальника ГУ Держпраці в Одеській області зазначається, що під час інспекційного відвідування інспекторами праці були зафіксовані 3 особи, які виконували обов`язки в інтересах підприємця без належного оформлення трудових договорів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та висловлено прохання прийняти до розгляду справу про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , відповідно до частини другої статті 265 КЗпП України.

Відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 17.12.2020 №15/01-33-12505 (а.с.103).

ГУ Держпраці в Одеській області винесло постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №ОД1153/1263/АВ/П/ТД-ФС від 14.01.2021 (а.с.104-110), відповідно до якої вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 150 000,00 гривень (далі-Постанова).

Спірна постанова була направлена позивачу разом з супровідним листом (а.с.111-112).

Вважаючи постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду з позовною заявою.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 допустила до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України трьох працівників: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного Головне управління Держпраці в Одеській області діяло на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, посадові особи відповідача діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, а отже Постанова є обґрунтованою та такою, що прийнята відповідно до вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статті 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини 1 статті 4 Закона України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (надалі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1-3 ст.7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються, зокрема, місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід.

Згідно частини 5 статті 7 Закону № 877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Аналогічні приписи містяться в статті 11 Закону № 877-V, відповідно до якої суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний, окрім іншого, допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю", затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985- IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Вирішуючи спірне питання щодо правомірності призначення інспекційного відвідування, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно матеріалів справи, на підставі службової записки ОСОБА_37 від 26.10.2020 та відповідно до вимог Конвенції Міжнародної організації праці № 81, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV, Конвенції Міжнародної організації праці № 129, яка ратифікована Законом України від 08.09.2004 № 1986-IV, статті 259 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України), підпункту 3 пункту 5 Порядку № 823, головними державними інспекторами відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці Головного управління Держпраці Чістіковим А.В., Івасюк О.А., Волковою О.С.М період з 28.10.2020 по 10.11.2020 було здійснено проведення позапланового заходу державного контрою за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснює господарську діяльність, за адресою: АДРЕСА_2 магазин КОНФІСКАТ, з питань забезпечення застосування правових норм щодо використання праці та з інших подібних питань, які передбачені пп.3,1, пп.3.9, пп.3.10 розділу 3 частини І Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2017 року № 1338, зокрема з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Так, правовою підставою для проведення інспекційного відвідування в наказі ГУ Держпраці у Одеській області від 26.10.2020 № 2703 були, зокрема зазначені норми Конвенції Міжнародної організації праці № 81, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV, підпункт 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 823 та службової записки головного державного інспектора Чістікова А.В. від 26.10.2020 .

Відповідно частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Варто зауважити й те, що питання стосовно підстав для здійснення позапланових заходів не охоплюється положеннями статті 4 Закону № 877-V, яка визначає загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю) й, у її частині четвертій, наводить вичерпний перелік питань, які встановлюються виключно законами.

Верховний Суд у своєму рішенні від 07.04.2021 у справі № 1340/4355/18 вирішуючи подібні правовідносини звернув увагу на Рішення Конституційного Суду України 09.07.1998 №12-рп/98 у справі № 17/81-97 за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України (справа про тлумачення терміну "законодавство"), де зазначено, що терміном законодавство охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

У мотивувальній частині цього ж Рішення Конституційного Суду України зазначено, що термін законодавство досить широко використовується у правовій системі в основному у значенні як сукупності законів та інших нормативно-правових актів, які регламентують ту чи іншу сферу суспільних відносин і є джерелами певної галузі права. Цей термін без визначення його змісту використовує і Конституція України (статті 9, 19, 118, пункт 12 Перехідних положень). У законах залежно від важливості і специфіки суспільних відносин, що регулюються, цей термін вживається в різних значеннях: в одних маються на увазі лише закони; в інших, передусім кодифікованих, в поняття законодавство включаються як закони та інші акти Верховної Ради України, так і акти Президента України, Кабінету Міністрів України, а в деяких випадках - також і нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади.

Вказане, як вважав суд касаційної інстанції, дає підстави для висновку, що усі, окрім передбачених у частині четвертій статті 4 Закону № 877-V питання, які пов`язані з здійсненням державного нагляду (контролю), зокрема, за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення (наприклад, переліку підстав для проведення Держпраці інспекційних відвідувань), можуть урегульовуватись, як законами, так й іншими актами законодавства, у тому числі й нормами міжнародної конвенції, яка ратифікована Україною у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи викладене, Верховний Суд наголосив, що не ґрунтується на правильному розумінні закону доводи, що орган Держпраці може здійснювати державний нагляд контроль виключно на підставі Закону № 877-V і спеціального Закону, котрий би встановлював особливості його діяльності. А, ураховуючи, що законодавець не прийняв такого спеціального закону, виключно приписами Закону №877-V.

Суд зазначив, що спірні правовідносини повинні також регулюватися Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, а також Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 823, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року.

Стаття 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі встановлює, що у разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.

Звертаючись до положень Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 823, колегія суддів установила, що він визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 8-11 Порядку № 823 здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю інспектор праці під час проведення інспекційного відвідування повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

У пункті 13 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю перелічені права об`єкта відвідування, у тому числі і права не допускати до проведення інспекційного відвідування.

Підставами для не допуску є:

відсутність службового посвідчення;

відсутність на офіційному веб-сайті Держпраці оприлюднення уніфікованої форми акта інспекційного відвідування.

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених обставин випливає, що призначення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства.

Так, як з`ясовано під час розгляду справи предметом інспекційного відвідування було виявлення неоформлених трудових відносин.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до умов договорів підряду позивачки з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , вказані особи повинні були систематично, протягом тривалого часу виконувати певні функції на підприємстві відповідно до визначеного виду надання послуг та у встановлений строк, оплата яких відповідно до умов договорів проводилася на підставі підписаних сторонами актів прийому-передачі. У договорах були також визначені умови оплати послуг 20 грн./50 грн. за одну годину.

Однак, позивачем ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанції не надано належних та достатніх доказів на підтвердження дійсного виконання вказаними особами умов договорів підряду.

Слушним колегія суддів вважає зауваження суду першої інстанції, що із наданого позивачем до суду акту прийому-передачі виконаних робіт від 30 жовтня 2020 року (а.с.25) вбачається, що ОСОБА_2 виконувала роботи на виконання договору підряду від 20 жовтня 2020 року (копію якого до суду не надано), в той час як до відповідача позивачем надавався договір підряду б/н від 03.11.2020.

Також щодо вказаного акту прийому-передачі виконаних робіт та акту прийому-передачі виконаних робіт від 30 жовтня 2020 року (а.с.26) неможливо встановити об`єм виконаних ОСОБА_2 та ОСОБА_4 робіт згідно договорів підряду, скільки часу на день вони їх виконувала та у які саме дні, тощо.

Окрім цього, судом з матеріалів відеофіксації (а.с.67) встановлено (що також відображено у акті інспекційного відвідування та оскаржуваній постанові), що:

- ОСОБА_2 пояснила, що у день інспекційного відвідування 28.10.2020 підміняла іншого працівника магазинку ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_5 , та що договір з нею не укладався;

- ОСОБА_4 пояснила, що у день інспекційного відвідування 28.10.2020 у стажується у магазині 2-й день, та що трудовий договір з нею не укладався.

Згідно із п. 19 Порядку № 823, матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта.

При цьому матеріали справи містять Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 за жовтень 2020 року (а.с.15-20), відповідно до таблиці 5 якого, зазначено про трудові відносини у жовтні 2020 року позивача з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які в свою чергу трудовими договорами не підтверджені.

Щодо вирішення питання про порушення позивачем умов трудового законодавства по працевлаштуванню ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що згідно матеріалів відеофіксації (а.с.67) вбачається, що у відповідь на запитання інспектора про його працевлаштування він пояснив, що у день інспекційного відвідування (28 жовтня 2020 року) подав заяву про прийняття на роботу, однак не підтвердив факт укладання позивача з ним трудового договору.

Позивачем було надано до відповідача у відповідь на Вимогу заяву ОСОБА_3 про прийняття на роботу, трудовий договір від 28.10.2020 та квитанцію про подання повідомлення про прийняття працівника на роботу від 28.10.2020 о 15:42 год., тобто після початку проведення інспекційного відвідування.

Однак, відповідно матеріалів відеофіксації, ОСОБА_3 знаходився у залі магазину ФОП ОСОБА_1 у форменому одязі магазину та виконував функції охоронця.

Щодо слів ОСОБА_3 про те, що він працює 5-й 6-й день, суд першої інстанції зазначив, що позивачем надавались до відповідача його письмові пояснення від 12.11.2020, в яких дана особа спростувала свої пояснення в цій частині.

Суд не приймає до уваги наданий позивачем до суду акт прийому-передачі виконаних робіт від 28.10.2020 (а.с.24) щодо надання ОСОБА_3 робіт по охороні магазину за адресою м.Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 2, оскільки такий до відповідача під час проведення інспекційного відвідування та до моменту прийняття оскаржуваної постанови не надавався.

Контраргументів з цього приводу апелянт не надав.

Тобто, ОСОБА_3 здійснював охорону магазинку ІНФОРМАЦІЯ_1 ФОП ОСОБА_1 , розташований за адресою АДРЕСА_5 , ще до моменту направлення до контролюючого орану повідомлення про прийняття вказаного працівника на роботу.

Частиною 3 статті 24 КЗпП України унормовано, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, з аналізу вищезазначених обставин видно, що за своїм характером правовідносини між позивачкою та вищезазначеними працівниками фактично є трудовими, оскільки не містять конкретних фізичних величин або ж об`ємів робіт; в свою чергу, працівник виконує певні функції за конкретною посадою, а не індивідуально-визначену роботу ( охоронець та працівники торгового залу)

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що зазначені вище договори підряду не були спрямована на кінцевий результат, що характеризує цивільно-правові (договірні) відносини, а були пов`язані із самим процесом праці, що є характерним для трудових функцій.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дії позивачки щодо надання трудовому договору форми цивільно-правового договору перешкоджають реалізації права фізичної особи на працю, гарантованого Конституцією України та КЗпП України, шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації, а також права на соціальний захист у випадку безробіття, при тимчасовій втраті працездатності у разі нещасного випадку на виробництві або внаслідок професійного захворювання, права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, права на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки тощо.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року по справі № 809/164/17(К/9901/17437/18)

На підставі 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Оцінюючі в сукупності наведені обставини, та даючи аналіз відеофіксації інспекційного відвідування, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 допустила до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України трьох працівників: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного правильним є висновок суду першої інстанції, що Головне управління Держпраці в Одеській області діяло на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, а посадові особи відповідача діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, отже Постанова є обґрунтованою та такою, що прийнята відповідно до вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, 14.01.2021 начальник Головного управління С.В. Байдюк виніс постанову № ОД1153/2163/АВ/П/ТД-ФС накладення штрафу на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у |мірі 150 000,00 гривень 00 за порушення передбачене абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП Іраїни).

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок № 509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення.

Згідно пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Згідно пункту 3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно матеріалів справи постанова про накладення штрафу від 14.01.2021 № ОД1153/2163/АВ/П/ТД-ФС була направлена позивачу засобами поштового зв`язку , та отримана ФОП ОСОБА_1 27.01.2021 (а.с.17).

Враховуючи обсяг та допустимі межі оцінки у цій справі, апеляційний суд не вбачає будь-якої очевидної помилки, допущеної відповідачем, при оцінці обставин, які були визначальними при винесенні постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта, що проведення інспекційного відвідування відбулось з порушенням законодавства не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Також не заслуговують на увагу твердження апелянта щодо відсутності відповідної інформації, отриманої у законодавчо передбачений спосіб, що слугувала підставою для проведення інспекції, оскільки як вбачається з направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 26.10.2020 № 15/01-29-2248, направлення видано на підставі наказу ГУ Держпраці у Одеській області від 26.10.2020 № 2703, де підставою значиться підпункт 3 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю № 823 та службова записка головного державного інспектора Чістікова А.В. від 26.10.2020

Направлення на здійснення інспекційного відвідування отримано уповноваженою особою позивача завідуючою Міщенко І.В 28.10.2020, що підтверджується її підписом (а.с. 72).

Щодо посилань апелянта на те, що перевіряючий не пред`явив своє посвідчення інспектора праці, не ознайомив позивача із направленням на проведення інспекційного відвідування, почав проводити перевірку без згоди позивача спростовується матеріалами відеофіксації.

До того ж відповідно пункту 13 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю перелічені права об`єкта відвідування, у тому числі і права не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі відсутності службового посвідчення; відсутності на офіційному веб-сайті Держпраці оприлюднення уніфікованої форми акта інспекційного відвідування, чого ФОП ОСОБА_1 не було зроблено.

Спростовується матеріалами справи і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що в направленні на інспекційне відвідування Управління Держпраці у Одеській області від 26.10.2020 №15/01-29-2248 не зазначено: Тип заходу (плановий або позаплановий); підстави для здійснення заходу; дата початку та дата закінчення заходу.

Відповідно направлення воно видане на здійснення інспекційного відвідування, підстава - наказ ГУ Держпраці у Одеській області від 26.10.2020 № 2703, термін здійснення відвідування з 28.10.2020 по 10.11.2020 (а.с.72).

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року по справі № 420/1640/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 11 листопада 2021 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.