Справа № 757/13700/20-а
Суддя: Новак Р. В.
Дата ухвалення: 2020-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Новак Р.В.,

при секретарі Пітей О. Д.,

за участю:

представника позивача: Мельника М.М.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представників відповідача адвокатів Ореховського М.Л., Коломійця В.А.,

перекладача: Заіки М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Печерського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

В С Т А Н О В И В:

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (в особі Печерського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області) звернулося з адміністративним позовом до відповідача громадянина Киргизької Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі України.

В обґрунтування позову вказує на те, що 25.02.2020 співробітниками УСР в м. Києві ДСР НП України було виявлено громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживав без документів, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений строк. У ході опитування відповідача було встановлено, що він прибув до України 13.01.2019 з приватною метою, кордон перетнув через КПП «Одеса». Приймаючої сторони, близьких родичів та власного житла в Україні не має. Документи на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні або дозволу на імміграцію в Україну не оформляв, будь-яких інших дій щодо легалізації факту свого перебування на території Україні не вживав. Вищевикладене свідчить про те, що відповідач порушив вимоги ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Стосовно ОСОБА_1 працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Крім того, 26.03.2020 до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від УСР в м. Києві ДСР НП України надійшло подання про примусове видворення та заборону в`їзду на територію України відповідачу. Зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на території України з порушенням законодавства України та на підставі положень ст.ст. 30, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». За наявною оперативною інформацією, відповідач є активним посібником міжнародної терористичної організації «ІДІЛ» та прибув на територію України для налагодження контактів для безперешкодного прибуття до України інших членів вказаної терористичної організації.

25.03.2020 працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було затримано ОСОБА_1 для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 КУпАП, строком до 72 годин та поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Враховуючи те, що відповідач порушив законодавство про правовий статус іноземців в Україні, а також те, що у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що останній і надалі буде ухилятися від виїзду з України, представник позивача просить видворити громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, просив прийняти рішення про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні відносно громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач та представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та зазначили, що рішення щодо примусового повернення відповідача компетентним органом не приймалося, а у адміністративному позові відсутні аргументовані доводи щодо ухилення відповідача від виїзду за межі України. Позивач не звертався до суду з позовом про примусове видворення ОСОБА_1 за межі України, і будь-якими судами справи з даного питання не розглядалися і не розглядаються, відповідне рішення не приймалося. Вказує на те, що відповідно до норм ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідач не може бути примусово повернутий до Киргизької Республіки. Зазначає, що твердження позивача про те, що нібито ОСОБА_1 є активним посібником міжнародної терористичної організації не відповідає дійсності, оскільки відповідач неодноразово відвідував інші країни, зокрема і Європейського Союзу, про що свідчать відмітки у його паспорті про перетин кордону та перебування в інших країнах, будь-яких претензій чи обмежень правоохоронними органами цих країн до відповідача не надходило.

ОСОБА_1 не притягувався до відповідальності за порушення законодавства з прикордонних питань або законодавства про правовий статус іноземців.

Таким чином, передумови для затримання відповідача з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України строком на 6 місяців та примусове видворення з України відсутні.

Заслухавши представника позивача, відповідача, представників відповідача, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що громадянин Киргизької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на територію України потрапив 13.01.2019 через КПП «Одеса» з приватною метою.

Встановлено, що 25.03.2020 працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було затримано ОСОБА_1 для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 КУпАП, строком до 72 годин та поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

26.03.2020 стосовно ОСОБА_1 працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст.9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

В силу вимог ч. 1 ст. 26 наведеного Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

Адміністративний суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до прийняття компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.

Зазначене узгоджується також з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення громадянина Киргизької Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому має бути зазначено строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України, що не перевищує 30 днів з дня його прийняття.

Наведене свідчить про відсутність передбачених ч. 1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстав для винесення судом постанови про примусове видворення з України громадянина Киргизької Республіки, ОСОБА_1 , а саме: невиконання відповідачем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та підстав вважати, що він ухилятиметься від виконання такого рішення.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», для задоволення позову до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , про видворення його за межі території України в примусовому порядку.

Обставини, на які посилався позивач, при умові неприйняття ним рішення про примусове повернення громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , не можуть бути підставами для задоволення позовних вимог про його примусове видворення за межі України.

Щодо вимоги позивача про затримання громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

Згідно з п. 5 Типового положення іноземці та особи без громадянства утримуються у пункті тимчасового перебування протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду про їх примусове видворення за межі України, але не більш як 12 місяців.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - Інструкція № 141).

Згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Положеннями ст. 289 КАС України встановлено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Такі заходи також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців до завершення цієї процедури.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

В такому випадку клопотання про затримання розглядається судом в рамках розгляду справи про примусове видворення та вирішується ухвалою.

З огляду на те, що компетентним органом про примусове повернення відповідача не приймалось, та згідно ст. 71 КАС України не доведено факту того, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, підстав для його затримання відповідно до ст. 289 КАС України не вбачається.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця, видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» за № 1 від 25.06.2009, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 9, 11, 71, 99, 158, 159, 160-163, 256, 289 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Печерського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області до громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Новак