Справа № 573/185/21
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 р. Справа № 573/185/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 року, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, по справі № 573/185/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 по справі № 573/185/21 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням строку служби під час АТО до трудового стажу на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці трудового стажу.

Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до страхового стажу на пільгових умовах періоду участі в антитерористичній операції, з розрахунку один місяць служби за три.

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення у справі № 573/185/21, в якому просив:

- ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат та приєднати до матеріалів вищевказаної справи наступні документи: фактичний розрахунок розміру судових витрат; акт № 1 прийому на наданої правової допомоги; оригінал квитанції до прибуткового касового ордера № 115 від 25.01.2021.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правову допомогу відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції про відмову у стягненні судових витрат пов`язаних з надання правничої допомоги, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 скасувати та ухвалити нове судове рішення про розподіл судових витрат, яким стягнути на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи додаткове рішення про відмову у стягненні витрат на професійну правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано безспірних доказів, які б підтверджували понесені ним витрати на оплату правничої допомоги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу та їх розподілу між сторонами врегульовано ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За положеннями цієї статті, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 5. ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.12.2018 по справі № 826/856/18, від 16.05.2019 № 823/2638/18, від 31.03.2020 по справі №726/549/19, від 16.04.2020 по справі №727/4597/19.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано: ордер серії ВМ № 1004469, договір про надання правових послуг адвокатом від 25.01.2021 року № 10-а та Додаток № 1 до договору "Про надання правових послуг адвокатом" за № 10-а від 25.01.2021 року. Також разом із клопотанням про ухвалення додаткового рішення, ОСОБА_2 було надано суду Додаток № 2 до договору "Про надання правових послуг адвокатом" за № 10-а від 25.01.2021 року, акт від 14.06.2021 року № 1 прийому надання правової допомоги адвокатом Дорожинець Н.Г. на підставі договору "Про надання правових послуг адвокатом" за № 10-а від 25.01.2021 року у справі № 573/185/21 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 115 від 25.01.2021 року (а.с.с 48-50).

Згідно із ч. 1 ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Кодексу адміністративного судочинства України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

В силу положень ч. 4 ст. 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Пунктом 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно із пп. 12.4 п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, ордер містить такий реквізит, як назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18, законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі Назва органу, в якому надається правова допомога.

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначена, зокрема, конкретна назва такого органу, зокрема суду.

В матеріалах справи міститься ордер серії ВМ № 1004469, у якому назву органу, у якому надається правова допомога позивачу адвокатом Дорожець Наталією Григорівною зазначено Білопільський районний суд Сумської області (а.с. 6). А отже такий ордер не є належним документом, що посвідчує повноваження адвоката Дорожець Наталії Григорівни представляти інтереси позивача в Сумському окружному адміністративному суді по справі № 573/185/21.

Крім того в договорі про надання правових послуг від 25.01.2021 № 10-а зазначено про представництво інтересів позивача у Білопільському районному суді Сумської області, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному суді (а.с. 4).

Водночас суд звертає увагу, що в Додатку № 2 до договору "Про надання правових послуг адвокатом" за № 10-а від 25.01.2021 року вказано, що адвокатом було надано позивачу зокрема послуги: складання адміністративної позовної заяви, опрацювання нормативно-правової бази; складання уточнення, доповнення та змін до адміністративної позовної заяви.

Проте, позовну заяву підписану Дорожець Наталією Григорівниною як представником ОСОБА_1 спочатку подано до Білопільського районного суду Сумської області, яка ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 04.02.2021 передана до Сумського окружного адміністративного суду за підсудністю. При цьому ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2021 дану позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України. На виконання вимог суду позивачем надано позовну заяву з усуненими недоліками, яка підписана самим позивачем - ОСОБА_1 , а не представником - ОСОБА_2 (а.с. 33-35).

Крім того, опрацювання нормативно-правової бази не може вважатись окремою послугою правового характеру, оскільки сама суть кваліфікованої правової допомоги передбачає наявність у адвоката спеціальних знань, у тому числі володіння нормативною базою та вивчення судової практики.

В той же час з квитанції до прибуткового касового ордера № 115 від 25.01.2021 встановлено, що позивачем сплачено 5000 грн. за надання правових послуг відповідно до договору "Про надання правових послуг адвокатом № 10 від 25.01.2021. При цьому, як вже зазначалося судом вище, в даному договорі зазначено про представництво інтересів позивача у Білопільському районному суді Сумської області, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному суді (а.с. 4).

Із врахуванням вищевикладеного та поданих представником позивача документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмовляє у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем не надано безспірних доказів, які б підтверджували понесені ним витрати на оплату правничої допомоги.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, судове рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 по справі № 573/185/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк