Справа № 300/3566/21
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" листопада 2021 р. справа № 300/3566/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Григорука О.Б.,
при секретарі Королевич О.В.,
за участю: представника позивача - Булавинця М.М., представника відповідача - Крайник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "РІО-ЛОГІСТИК" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №234246 від 11.05.2021
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «РІО-ЛОГІСТИК» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №234246 від 11.05.2021 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500,00грн.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №234246 від 11.05.2021 прийнята відповідачем із порушенням норм діючого законодавства, так як позивач не має власного автомобільного транспорту, надає послуги за договорами транспортного експедирування відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність». Відповідно, транспортні засоби, які експедируються підприємством не перебувають у власності чи тимчасовому користуванні позивача. Автомобіль за реєстраційним номером НОМЕР_1 належить громадянину ОСОБА_1 , який виступав перевізником при здійсненні транспортування товару. Тому вважає, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» покладається на автомобільних перевізників - власників транспортних засобів, або перевізників, які користуються таким транспортом на законних підставах (оренда, позичка тощо). На думку позивача, рішення відповідача порушує законні його права є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, установлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.
Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, який надійшов на адресу суду 09.08.2021 (а.с. 61-71). Згідно відзиву відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що враховуючи зафіксовані в акті складеного працівниками Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №259716 від 11.05.2021, постанова прийнята на підставі і в спосіб встановленим законодавством про автомобільний транспорт. Зазначив, що позивач був повідомлений про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 11.05.2021, однак заяв про перенесення розгляду справи від позивача не поступило. Вказав, що оскільки в товарно-транспортній накладній №2137 від 24.03.2021 було зазначено перевізником ТОВ «РІО-ЛОГІСТИК» адміністративна санкція застосована правомірно. В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.
25.08.2021 на адресу суду поступила відповідь на відзив, в якій позивач спростував присутність директора ОСОБА_2 при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та вказав про повідомлення позивача про розгляд 11.05.2021, тобто в день розгляду справи, що не відповідає критерію завчасного повідомлення (а.с. 92-99).
06.09.2021 на адресу суду від відповідача поступило заперечення на відповідь на відзив (а.с. 106-111).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 було призначено розгляд справи №300/3566/21 в судовому засіданні із викликом представників сторін.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечила з мотивів викладених у відзиві на адміністративний позов та запереченні на відповідь.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, судом встановлено наступне.
Працівниками Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 24.03.2021 відповідно до направлення на перевірку №009178 від 19.03.2021 на автомобільній дорозі «Київ-Чоп» (км 434) проведено рейдову перевірку у зоні габаритно-вагового контролю транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.
Під час проведення вказаної перевірки перевірено транспортний засіб марки RENAULT (ДНЗ AE8801HE), який належить ОСОБА_1 .
За результатами перевірки щодо транспортного засобу складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №259716 від 24.03.2021.
Західним міжрегіональним управління Укртрансбезпеки, якому було передано справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «РІО-ЛОГІСТИК», 11.05.2021 прийнято постанову про застосування до останнього адміністративно-господарського штрафу №234246 за порушення, відповідальність за яке передбачена абз.14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 8500,00 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся із цим позовом до суду про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюється Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі Закон №2344-III) та Порядком здійснення державного контролю у сфері автомобільного транспорту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567).
Частиною 14 ст.6 Закону № 2344-ІІІ визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до ст. 6 Закону № 2344-ІІІ Кабінет Міністрів України 08.11.2006 прийняв постанову № 1567, якою затвердив Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567). Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Пунктом 4 Порядку № 1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14 Порядку № 1567).
Відповідно до абз. 14 ч.1 ст. 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
При цьому, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст.33 Закону №2344-III).
Судом установлено, що у власності громадянина ОСОБА_1 перебуває автомобіль марки RENAULT (ДНЗ AE8801HE), яким здійснювалось перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної №2137 від 24.03.2021.
Відповідно до Договору №28/19 про надання транспортно-експедиційних послуг від 18.09.2019, позивач, «РІО-ЛОГІСТИК» як експедитор уклав вказаний договір з ТОВ «Екотеп» (Замовник). Предметом цього договору є відносини між сторонами, які виникають при перевезенні та транспортно-експедиторському обслуговуванні вантажів, що надаються експедитором щодо організації чи виконання перевезень вантажів Замовника (а.с. 24-32).
Згідно пункту 3.1.6 договору експедитор має право для виконання доручення Замовника здійснювати підбір третіх осіб (перевізників, агентів), укладати угоди з третіми особами від свого імені і за рахунок Замовника.
Судом встановлено, що до виконання заявки №08 від 24.03.2021 на транспортно-екпедиторське обслуговування до вищезазначеного договору, позивачем згідно договору-доручення №002/21 від 05.01.2021 було залучено повіреного ФОП ОСОБА_3 згідно заявки №33 від 24.03.2021 (а.с. 37-41). 24.03.2021 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Експедитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Перевізник) укладено договір перевезення вантажу №034/ЕХ/21, на підставі якого і здійснено перевезення вантажу згідно товарно-транспортної накладної №2137 від 24.03.2021 (а.с. 45). Таким чином, перевізником у даній господарській операції був фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .
З урахуванням того, що відповідальності за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не експедитори, тому, позивач, як експедитор, не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Суд також зазначає, що відповідач не надав суду доказів того, що ним було дотримано процедуру винесення оскаржуваної постанови, зокрема, не спростував того, що позивач не отримав завчасно повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки таке повідомлення отримане позивачем 11.05.2021, тобто в день прийняття постанови, що оскаржується.
Судом встановлено та підтверджено показами свідка ОСОБА_4 , що розгляд справи відбувся за відсутності представника позивача.
Зазначене стало підставою винесення оскаржуваної постанови без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, що є порушенням п.9 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому вказане порушення унеможливило надання позивачем відповідачу договорів, заявок та інших документів для встановлення факту надання саме експедиційних послуг та залучення до господарської операції третіх осіб, зокрема перевізника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .
Щодо посилань відповідача про зазначення у товарно-транспортній накладній ТОВ «РІО-ЛОГІСТИК» як перевізника, суд вказує, що помилковість визначення у товарно-транспортній накладній позивача як перевізника встановлена під час розгляду справи, що підтверджено також листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотеп» від 10.06.2021 №14/21 (а.с. 51).
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про прийняття оскаржуваного рішення без урахування всіх обставин, а також про порушення відповідачем процедури винесення оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін на підтвердження своїх правових позицій, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є підставними, відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати слід стягнути з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Визнання протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №234246 від 11.05.2021.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.

Рішення складене в повному обсязі 09.11.2021.