Справа № 580/2375/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року справа № 580/2375/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А., розглянувши у письмовому провадженні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії, зобов`язати зарахувати періоди роботи, відпустки по догляду за дитиною та навчання в професійно-технічному училищі до пільгового стажу роботи та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, -

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 01.09.1995 по 30.09.1995, з 27.09.1999 по 31.05.2001, з 01.07.2002 по 31.08.2002, з 01.12.2002 по 31.08.2003 до пільгового стажу роботи позивача згідно з п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача зарахувати період роботи відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у ПрАТ «Черкаський шовковий комбінат» з 23.10.1987 по 21.09.1988 та період навчання в професійно-технічному училищі Черкаського шовкового комбінату з 01.09.1977 по 22.06.1979 до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 згідно з п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.03.2021.

Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначила, що рішенням №82 від 22.03.2021 відповідач відмовив їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю 20 років пільгового стажу роботи.

Згідно оскаржуваного рішення пільговий стаж роботи позивача на посаді текстильниці складає 17 років 7 місяців 29 днів.

Позивач стверджує, що працювала на ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» у період з 22.06.1979 по 22.10.1987 та з 01.11.1991 по 22.09.2003 на посаді ткача і її стаж роботи складає 20 років 2 місяці 21 день.

Право на зарахування до пільгового стажу непрацюючої матері часу догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» з 23.10.1987 по 21.09.1988 та періоду навчання в професійно-технічному училищі Черкаського шовкового комбінату з 01.09.1977 по 22.06.1979 передбачено пунктами «д» і «ж» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно с. 181 КЗпП України та ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відпустка по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального так і до пільгового стажу роботи працюючої особи.

Право на зарахування до пільгового стажу періоду навчання у професійно-технічному училищі передбачено пунктом 9 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590.

Пільговий характер роботи на ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» підтверджується трудовою книжкою та уточнюючою довідкою про пільговий характер роботи.

За вказаних обставин позивач вважає відмову у призначенні пенсії за віком протиправною.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. Вказав, що з 01.10.2017 призначення пенсій на пільгових умовах одночасно регламентувались двома ідентичними законами, а саме: Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-Х11 (у редакції Закону №213-V111 від 02.03.2015) та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V (у редакції Закону №2148-V111 від 03.10.2017) і такий стан існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу 1, пункту 2 розділу 111 «Прикінцеві положення» Закону №213-V111.

На даний час до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V зміни не внесені, він є чинним і враховуючи основні правила розв`язання колізій між діючими актами, які є рівними за своєю юридичною силою, застосовується пізніше прийнятий акт, в даному випадку Закон №1058-1V.

У позивача відсутні 20 років пільгового стажу роботи, передбаченого статтею 114 Закону №1058-1V, тому у призначенні пенсії відмовлено.

Позивач надала відповідь на відзив, у якому послалась на доводи, зазначені у позовній заяві.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 08.09.2021 у відповідача витребувані письмові пояснення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 від 22.06.1979 позивач ОСОБА_1 навчалась у професійно-галузевому училищі Черкаського шовкового комбінату ученицею ткача з 01.09.1977 по 22.06.1979.

Позивач працювала ткачем на Черкаському шовковому комбінаті:

- з 22.06.1079 по 22.10.1987; звільнена за власним бажанням по догляду за дітьми у віці до 8 років;

- з 01.11.1991 по 22.09.2003.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №3 від 04.01.2021, виданої ПАТ «Черкаський шовковий комбінат», позивач працювала повний робочий день у ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» за період з 22.06.1979 по 22.10.1987 та з 01.11.1991 по 22.09.2003, виконувала роботу по виробленню тканини в ткацькому цеху крутильно-ткацького виробництва за професією ткач, яка передбачена Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стаття 114, пункт 6, як робітниця текстильного виробництва, зайнята на верстатах і машинах. Довідка видана на підставі особової картки, книги наказів, платіжних відомостей, тарифно-кваліфікаційного довідника робіт і професій.

Згідно довідки ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» №4 від 04.01.2021, довідки №37 від 19.02.2021 та акту №343 від 19.02.2021 про обгрунтованість (відповідність) довідок, поданих для призначення (перерахунку) пенсії позивач перебувала у відпустках без збереження заробітної плати по догляду за дітьми: з 02.08.1982 по 25.11.1983; з 17.11.1985 по 22.09.1986; з 23.09.1986 по 22.03.1987.

Також позивач перебувала у відпустках без збереження заробітної плати з 01.09.1995 по 30.09.1995; з 27.09.1999 по 31.05.2001; з 01.12.2002 по 31.05.2003; з 01.07.2003 по 31.08.2003.

Згідно з Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області від 22.03.2021 страховий стаж позивача складає 27 років 1 місяць 17 днів, стаж роботи на посаді текстильниці складає 17 років 7 місяців 29 днів; позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій не страхування» у зв`язку з відсутністю 20 років пільгового стажу роботи.

З розрахунку страхового та пільгового стажу роботи позивача (а.с. 20) вбачається, що до загального стажу роботи були зараховані навчання у професійно-галузевому училищі Черкаського шовкового комбінату з 01.09.1977 по 20.06.1979, та період догляду за дитиною до досягнення 3 років з 23.10.1987 по 21.09.1988.

До стажу роботи текстильниці зараховані періоди роботи на Черкаському шовковому комбінаті: з 22.06.1979 по 22.10.1987; з 01.11.1991 по 31.08.1995; з 01.10.1995 по 26.09.1999; з 01.06.2001 по 30.06.2002; з 01.09.2002 по 30.11.2002; з 01.09.2003 по 22.09.2003, всього 17 років 7 місяців 29 днів.

Нормативно-правові акти, які регулюють спірні відносини.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення пенсій за віком на пільгових умовах визначалось Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-Х11 (далі Закон №1788-Х11).

Згідно пункту є) статті 13 Закону №1788-Х11 право на пільгову пенсію мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону №1788-Х11 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховуються також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з п. 109 «з» Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590, крім роботи у якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничо-промислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т.д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації.

При призначенні на пільгових умовах або у пільгових розмірах пенсії по віку та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та гарячих цехах і інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16) і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсії по старості працівникам підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 84 КЗпП України ( в редакції Закону України від 18.09.98 р. N 117-XIV) у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік (ч. 2 ст. 84 КЗпП України).

У порядку, визначеному колективним договором, власник або уповноважений ним орган у разі простою підприємства, установи, організації з не залежних від працівників причин може надавати відпустку без збереження заробітної плати або з частковим її збереженням (ч. 3 ст. 84 КЗпП України).

Ч. 3 ст. 179 КЗпП України передбачає, що за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.

Згідно ст. 181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Згідно ст. 25 Закону України «Про відпустки» відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов`язковому порядку:

1) матері або батьку, який виховує дітей без матері (в тому числі й у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), що має двох і більше дітей віком до 15 років або дитину-інваліда, - тривалістю до 14 календарних днів щорічно;

2) чоловікові, дружина якого перебуває у післяпологовій відпустці, - тривалістю до 14 календарних днів;

3) матері або іншим особам, зазначеним у частині третій статті 18 та частині другій статті 19 цього Закону, у разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку;

4) ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - тривалістю до 14 календарних днів щорічно;

5) особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, - тривалістю до 21 календарного дня щорічно;

6) пенсіонерам за віком та інвалідам III групи - тривалістю до 30 календарних днів щорічно;

7) інвалідам I та II груп - тривалістю до 60 календарних днів щорічно;

8) особам, які одружуються, - тривалістю до 10 календарних днів;

9) працівникам у разі смерті рідних по крові або по шлюбу: чоловіка (дружини), батьків (вітчима, мачухи), дитини (пасинка, падчірки), братів, сестер - тривалістю до 7 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад; інших рідних - тривалістю до 3 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця поховання та назад;

10) працівникам для догляду за хворим рідним по крові або по шлюбу, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше 30 календарних днів;

11) працівникам для завершення санаторно-курортного лікування - тривалістю, визначеною у медичному висновку;

12) працівникам, допущеним до вступних іспитів у вищі навчальні заклади, - тривалістю 15 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місцезнаходження навчального закладу та назад;

13) працівникам, допущеним до складання вступних іспитів в аспірантуру з відривом або без відриву від виробництва, а також працівникам, які навчаються без відриву від виробництва в аспірантурі та успішно виконують індивідуальний план підготовки, - тривалістю, необхідною для проїзду до місцезнаходження вищого навчального закладу або закладу науки і назад;

14) сумісникам - на термін до закінчення відпустки за основним місцем роботи;

15) ветеранам праці - тривалістю до 14 календарних днів щорічно;

16) працівникам, які не використали за попереднім місцем роботи щорічну основну та додаткові відпустки повністю або частково і одержали за них грошову компенсацію, - тривалістю до 24 календарних днів у перший рік роботи на даному підприємстві до настання шестимісячного терміну безперервної роботи.

Згідно ст. 26 Закону України «Про відпустки» за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

З 01.07.2004 набрав законної сили Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V (далі Закон №1058-1V), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно ст. 8 Закону №1058-1V передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону №1058-1V виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно ст. 5 Закону №1058-1V цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, Закон №1058-1V доповнено розділом XIV1 (статті 114, 115), який визначає пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Так, згідно п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-1V, яка діє з 01.10.2017, на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» від 12.10.1992 №583.

Згідно ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону №1058-1V cтраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок; страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно з п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Висновки суду.

За змістом ч. 1 ст. 56 Закону №1788-Х11 до стажу роботи зараховуються навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі та час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Судом встановлено, що до загального стажу позивача враховано період навчання у професійно-технічному училищі з 01.09.1977 по 20.06.1979 та період догляду за дитиною до 3-х років з 23.10.1987 по 21.09.1988, отже позовна вимога в цій частині є необгрунтованою і задоволенню не підлягає.

Щодо зарахування до загального пільгового стажу роботи періодів перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати по догляду за дітьми, судом встановлено, що згідно довідки ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» №4 від 04.01.2021, довідки №37 від 19.02.2021 та акту №343 від 19.02.2021 про обгрунтованість (відповідність) довідок, поданих для призначення (перерахунку) пенсії позивач перебувала у відпустках без збереження заробітної плати по догляду за дітьми: з 02.08.1982 по 25.11.1983; з 17.11.1985 по 22.09.1986; з 23.09.1986 по 22.03.1987.

Водночас згідно з розрахунком відповідача до пільгового стажу включено період роботи позивача текстильницею з 22.06.1979 по 22.10.1987.

Отже періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати по догляду за дітьми включені до пільгового стажу позивача, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 24 Закону №1058-1V періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом, а відповідно до п. 109 «з» Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 період навчання у професійно-технічному училищі включається до пільгового стажу роботи за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Судом встановлено, що після закінчення професійно-технічного училища 22.06.1979 позивач була прийнята на Черкаський шовковий комбінат ткачихою ткацького цеху з 22.06.1979.

Отже період навчання в професійно-технічному училищі з 01.09.1977 по 22.06.1979 підлягає включенню до пільгового стажу роботи позивача.

За змістом приписів ст. 179, 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Тобто вказані відпустки зараховуються до спеціального стажу, якщо вони надавались під час роботи.

Судом встановлено, що позивачу зараховано до загального стажу роботи період догляду за дитиною до досягнення 3-х років з 23.10.1987 по 21.09.1988, тобто період, коли позивач не працювала на Черкаському шовковому комбінаті.

Оскільки законодавчо передбачено зарахування періоду догляду за дитиною до досягнення 3-х років лише до загального стажу, вказаний період до спеціального стажу не зараховується.

Приписи ст. 179, 181 КЗпП України до спірних відносин не застосовуються, оскільки регулюють зарахування відпустки по догляду за дитиною, наданою в період роботи.

Отже позовні вимоги в цій частині є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи періодів перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати з 01.09.1995 по 30.09.1995, з 27.09.1999 по 31.05.2001, з 01.12.2002 по 31.05.2003, з 01.07.2003 по 31.08.2003, суд зазначає, що законодавчо не врегульовано зарахування до пільгового стажу роботи періодів перебування у відпустках без збереження заробітної плати, за виключенням відпусток без збереження заробітної плати, наданих жінкам у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення 3 років.

Проте враховуючи приписи Кодексу законів про працю та Закону України «Про відпустки» щодо надання обов`язкових відпусток без збереження заробітної плати, а також приписи Закону №1788-Х11 та Закону №1058-1V щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи, за які сплачені страхові внески, суд дійшов висновку, що до пільгового стажу роботи належить зарахувати відпустки без збереження заробітної плати, надання яких є обов`язковим, та відпустки без збереження заробітної плати, надані у зв`язку з простоєм, не більше 15 днів щорічно.

Враховуючи зазначене суд не погоджується з доводами позивача про те, що пільговий характер роботи підтверджується лише записами у трудовій книжці та уточнюючою довідкою про пільговий характер роботи.

Судом встановлено, що згідно довідки ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» №4 від 04.01.2021, довідки №37 від 19.02.2021 та акту №343 від 19.02.2021 про обгрунтованість (відповідність) довідок, поданих для призначення (перерахунку) пенсії позивач перебувала у відпустках без збереження заробітної плати з 01.09.1995 по 30.09.1995; з 27.09.1999 по 31.05.2001; з 01.12.2002 по 31.05.2003; з 01.07.2003 по 31.08.2003 і вказані періоди до пільгового стажу роботи не зараховані.

Проте відповідач не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що у вказані періоди позивач перебувала у відпустках без збереження заробітної плати у зв`язку з простоєм, та не зарахував до пільгового стажу роботи позивача 15 календарних днів щорічно.

Отже наявні в матеріалах справи докази не підтверджують безумовного права позивача на зарахування вказаних періодів до пільгового стажу роботи.

Згідно п. 3 ст. 44 Закону №1058-1V органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Враховуючи, що відповідач при проведенні перевірки не перевірив підстави надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати за спірні періоди, позовна вимога в частині зобов`язання відповідача зарахувати вказані періоди до пільгового стажу підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах в частині зарахування вказаних періодів до пільгового стажу роботи.

Суд не погоджується з посиланням позивача на правові висновки Верховного Суду у постанові від 22.05.2018 справі №607/6447/17-а та у постанові від 19.02.2020 у справі №607/19152/15-а, оскільки обставини у вказаних справах та у справі, що розглядається, є різними.

Також відповідач не зарахував до пільгового стажу періоди роботи позивача на Черкаському шовковому комбінаті з 01.07.2002 по 31.08.2002 і з 01.06.2003 по 30.08.2003, проте докази на підтвердження відсутності підстав для зарахування не надав.

Отже позовні вимоги в частині зарахування до пільгового стажу роботи 01.07.2002 по 31.08.2002 і з 01.06.2003 по 30.08.2003 є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що Закон №1788-Х11 не підлягає застосуванню, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/20, оскільки вказане рішення стосується лише визначення віку, з настанням якого виникає право на пільгову пенсію.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Позивач сплатила судовий збір у сумі 908 грн, отже на відповідача покладаються судові витрати у розмірі 50%, що становить 454 грн.

Керуючись ст. 5, 9, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області №82 від 22 березня 2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, 18000, ) зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), передбаченого пунктом 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V, період навчання у професійно-технічному училищі Черкаського шовкового комбінату (правонаступник ПАТ «Черкаський шовковий комбінат») з 01.09.1977 по 22.06.1979, та періоди роботи текстильницею на ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» з 01.07.2002 по 31.08.2002 і з 01.06.2003 по 30.06.2003.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, 18000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пільгової пенсії за віком відповідно до пункту 6 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V, в частині зарахування до пільгового стажу роботи періоду роботи текстильницею ПАТ «Черкаський шовковий комбінат» з 01.09.1995 по 30.09.1995, з 27.09.1999 по 31.05.2001, з 01.12.2002 по 31.05.2003, з 01.07.2003 по 31.08.2003, та прийняти рішення про призначення пенсії чи про відмову у призначенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО