Справа № 362/5459/21
Суддя: Дорошенко В. М.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа362/5459/21
Провадження 2-а/362/73/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2021 р. м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області та ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області та ОСОБА_2 (далі - відповідач) з вимогою визнати незаконною та скасувати постанову винесену капітаном поліції Чоповським Віталієм Валерійовичем про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень щодо нього та закрити справу.

Позов обґрунтовував тим, що дійсно 04.10.2021 у вказаний в оскаржувані постанові о 14:40 год. він керував власним автомобілем марки Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по відрізку дороги яка сполучає трасу М-05 «Київ-Одеса» та с. Терезино, де назустріч йому рухались працівники поліції та вочевидь після перевірки інформації про відсутність чинного страхового полісу на автомобіль, розвернулись та за зупинили його та попросили надати документи на право керування транспортним засобом та страховий поліс.

В ході перевірки яких було встановлено відсутність полісу страхування. У зв`язку з цим відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. На думку відповідача він був безпідставно зупинений працівником управління патрульної поліції. Посилається на те, що працівник поліції не повідомив йому про законну причину зупинки відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Додатково зауважив про відсутність жодних доказів факту вчиненого правопорушення.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Суд ухвалою від 18.10.2021 відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов відповідач просить відмовити в задоволення заявлених позовних вимог, стверджуючи про правомірність та обґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вивчивши надані сторонами докази, суд установив таке.

04.10.2021 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень (постанова від 04.10.2021 серії БАВ № 547299).

За змістом указаної постанови ОСОБА_1 04.10.2021 о 14:30 год. на в/д М-05 78 км., у порушення п. 2.1 ґПДР України, керував транспортним засобом Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 без полісу страхування цивільно-правової відповідальності, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини другої ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

У силу ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, разом з тим частина друга цієї статті передбачає що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Ст. 16 Закону України «Про Національну поліції» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч. 1 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або ж за не надання посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктом 21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

В свою чергу, п. 21.3 зазначеної статті передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм, суд приходить до висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондує із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Отже, посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу пред`явити працівникам поліції.

Аналогічна позиція вказана в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 № 686/15383/17, адміністративне провадження №К/9901/1492/17.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач при винесенні оскаржуваної постанови не заперечував факт непред`явлення для перевірки поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у зв`язку із його відсутністю.

Отже, інспектором поліції правомірно встановлено порушення позивача, а саме не пред`явлення страхового полісу на транспортний засіб у зв`язку із його відсутністю.

Таким чином, суд вважає доведеним факт порушення позивачем приписів ч.1 ст.126 КУпАП та не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що оскільки в даному випадку інспектор виявив факт вчинення позивачем порушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, він як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження дійшов вірного висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доказів того, що на момент перевірки документів позивача відповідачем в нього був при собі чинний поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який позивач пред`явив на вимогу поліцейського, матеріали справи не містять. Водночас позивач не заперечує факт непред`явлення страхового поліса для перевірки на вимогу працівника поліції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для себе та інших учасників дорожнього руху, суд переконаний, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, об`єктивною стороною якого є серед іншого непред`явлення ним чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на вимогу працівників поліції.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

У силу ст. 140 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 140, 245, 246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області та ОСОБА_2 .

Залишити без змін постанову від 04 жовтня 2021 року серії БАВ № 547299 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень, винесену щодо ОСОБА_1 поліцейським інспектором ВРПП Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області Чоповським Віталієм Валерійовичем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Суддя В.М. Дорошенко