Справа № 120/8324/21-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8324/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гриневич В.С.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

10 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача - Мельника С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Войцих Анастасії Ігорівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) Серії ІВ №00031552 від 30.06.2021, винесену головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Войцих Анастасією Ігорівною.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Так, на переконання апелянта, жодних належних доказів в підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП, матеріали справи не містять.

Крім того, позивач відзначає, що на момент фіксації відповідачем порушення правил зупинки її автомобіля у м. Вінниці по вул. Шмідта, 41, на вказаній місцевості будь-яких обмежувальних знаків розміщено не було.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги позивача заперечив та просив залишити її без задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явилась.

Як з`ясовано судовою колегією, з метою належного та своєчасного повідомлення сторін у справі № 120/8324/21-а, а також з врахуванням скорочених строків розгляду справ даної категорії, повідомлення учасників справи, окрім іншого, здійснювалось також і за допомогою засобів телефонного зв`язку. Зокрема, відповідно до наявної в матеріалах справи телефонограми, складеної секретарем судового засідання Черняк А.В., неодноразово здійснюючи дзвінок за абонентським номером ( НОМЕР_1 ), який вказаний в позовній заяві як номер позивача, з`єднатись з абонентом не виявилось можливим через постійну зайнятість вказаної лінії зв`язку.

При цьому, зворотного зв`язку позивачем також встановлено не було.

Колегія суддів зазначає, що норми ст. 286 КАС України визначають особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Так, згідно з ч. 5 ст. 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Враховуючи, що розгляд справи призначено у межах десятиденного терміну з моменту надходження справи до суду апеляційної інстанції, а також те, що судом вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення апелянта про дату, час та місце судового розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за даної явки сторін.

Водночас, судова колегія зауважує, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянт реалізував своє право, а не обов`язок та є найбільш зацікавленою особою щодо відстеження руху даної справи і тому апелянт не був позбавлений можливості слідкувати за рухом даної справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що Головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Войцих Анастасією Ігорівною під час інспектування 18.06.2021 було виявлено транспортний засіб марки Ford, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який було зупинено в зоні дії знаку 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху за адресою: м. Вінниця, вул. Шмідта, 41, що є порушенням ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок виявленого порушення відповідачем 30.06.2021 року винесено постанову серії IB №000031552, згідно з якою позивачку - ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту постанови встановлено, що позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності як власника транспортного засобу марки Ford, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який було зафіксовано у м. Вінниці, по вул. Шмідта, 41, об 13 год. 25 хв. в момент вчинення правопорушення, а саме: здійснено зупинку транспортного засобу легкового автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено), що є порушенням підпункту в) пункту 8.4 ПДР, та яке зафіксоване інспектором з паркування в режимі фотозйомки за допомогою технічного засобу Logic Instrument К80.

Непогоджуючись із вказаною постановою, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із пунктом 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 8.4. «в» Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, зокрема заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За приписами примітки до статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у статтях 279-1 - 279-4 КУпАП.

Відповідно до статті 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

З аналізу вищевказаних норм слідує висновок про те, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе:

- відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб;

- а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач, виявивши вищевказане правопорушення, у відповідності до приписів примітки до ст. 122 КУпАП вжив заходів для з`ясування власника виявленого 18.06.2021 року у м. Вінниці, по вул. Шмідта, 41, транспортного засобу.

З`ясувавши з Єдиного державного реєстру транспортних засобів інформацію стосовно власника транспортного засобу Ford, номерний знак НОМЕР_2 , відповідачем 30.06.2021 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІВ №000031552 на власника виявленого 18.06.2021 року по вул. Шмідта, 41, у м. Вінниці транспортного засобу.

За правилами визначеними частиною п`ятою статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає доцільним зауваження судом першої інстанції, що приписи ст. 279-1 КУпАП жодним чином не перешкоджають особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, скористатися своїми правами в судовому засіданні при оскарженні відповідної постанови, надавши свої пояснення та заперечення, що і було зроблено позивачем.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Матеріалами справи засвідчується той факт, що відповідачем здійснено фотофіксацію (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) обставин, що мали місце 18.06.2021 року у м. Вінниці, по вул. Шмідта, 41, в кількості чотирьох зображень з різних ракурсів, за допомогою технічного приладу ЕМ4 Logic instrument К80, який пройшов стандартизацію відповідно до Закону України "Про стандартизацію", що підтверджується сертифікатом експертизи, атестатом відповідності, додатком до сертифіката, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що автоматично визначає координати місця фіксації.

Копії сертифіката експертизи, атестата відповідності, додатку до сертифіката наявні в матеріалах справи.

Крім того, до матеріалів справи додано відповідь КП «Вінницька спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху» №222 від 22.09.2021, в якій міститься схема розташування знаків 3.34 «Зупинка заборонена» станом на 30.06.2021 по вул. Шмідта зона дії яких розповсюджується на правий бік вулиці (непарна сторона) на ділянці від вул. Тімірязєва до вул. Некрасова.

З даної відповіді чітко вбачається розташування знаків 3.34 «Зупинка заборонена» по вул. Шмідта зона дії яких розповсюджується на правий бік вулиці (непарна сторона) на ділянці від вул. Тімірязєва до вул. Некрасова.

Наведені обставини у своїй сукупності в повному обсязі спростовують доводи апелянта щодо відсутності належних доказів в підтвердження факту вчинення нею адміністративного правопорушення та здійснення зупинки її транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34, який, на думку позивача, у м. Вінниці про вул. Шмідта, 41 станом на 18.06.2021 року був відсутній.

Твердження позивача, що знак 3.34 "Зупинка заборонена" за вказаною адресою було розміщено лише станом на 30.06.2021 року судовою колегією до уваги не приймається, оскільки являє собою невірне та помилкове трактування скаржником змісту відповіді КП «Вінницька спеціалізована монтажно-експлуатаційна дільниця з організації дорожнього руху» №222 від 22.09.2021.

Таким чином, в даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано належні докази, які достеменно підтверджують, що транспортний засіб позивача - ОСОБА_1 , був виявлений саме в зоні дії знаку 3.34, що є порушенням ПДР.

Щодо інших доводів апелянта - позивача по справі, то останні висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки стосуються виключно оцінки дій судді та дотримання ним норм процесуального права в ході розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги, яким була недана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці позивачем фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо спірних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 272 КАС України регламентовано, що судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.