Справа № 127/15917/21
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/15917/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Клапоущак С.Ю.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

09 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Цубера М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП Радзівлюка Євгена Сергійовича про скасування постанови серії ЕАН №4361134 від 16 червня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП про скасування постанови серії ЕАН №4361134 від 16 червня 2021 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4. Апелянт вказує,зазначив, що 16 червня 2021 року о 21.45 год. він керував автомобілем марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. 600-річчя в напрямку вул. Хмельницьке шосе з пересіканням вул. Келецька в м. Вінниці. При під`їзді до перехрестя вулиць 600-річчя Келецька він звернув увагу, що в районі зазначеного перехрестя виконуються дорожні роботи та встановлено бетонні загородження. Дотримуючись правил дорожнього руху, за зеленим кольором світлофора він здійснив об`їзд перешкоди зліва та переїхав перехрестя.

5. Після перетину перехрестя його зупинили працівники поліції і поліцейський ОСОБА_2 повідомив, що він здійснив виїзд на зустрічний бік дороги розділеної розміткою 1.1, чим порушив п. 11 ПДР порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині. Поліцейський зазначив, що в зв`язку з дорожніми роботами в районі перехрестя вулиць 600-річчя та Келецької змінено напрямок руху та встановлено відповідні знаки. На що він поліцейському пояснив, що про проведення ремонтних робіт та зміну напрямку руху на даній ділянці дороги йому відомо не було, а відповідних знаків він не помітив, враховуючи темний час доби та дощову погоду, тому запропонував поліцейським повернутися на місце виконання дорожніх робіт з метою огляду встановлених дорожніх знаків.

6. Оглянувши встановлені дорожні знаки, він зауважив поліцейським, що дорожні знаки встановлені з порушенням вимог правил дорожнього руху та їх розмір не відповідає нормам ДСТУ. Поліцейський Радзівлюк Є.С. його аргументи до уваги не прийняв та виніс оскаржувану постанову, згідно з якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

7. З даною постановою він не згоден, оскільки знак 5.56 «схема об`їзду» встановлений за деревом на відстані не більше 15-20 метрів від місця виконання дорожніх робіт та об`їзду і відповідно з відстані 100 метрів не проглядається взагалі, а відповідно до п. 10.7.48 (ДСТУ 4100:2014 Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосувагнувань Міністерства юстиції України.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕАН №4361134, 16 червня 2021 року о 21.46 год. по вул. 600-річчя, 52 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дорозі з двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху та розділені дорожньою розміткою 1.1, здійснив виїзд на зустрічний бік дороги, чим порушив п. 11 ПДР - порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

9. Доводи апелянта зазначені в пунктах 6-7 цієї постанови.

10. Відповідач вказує, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеодоказом. Вважає, що постанова серії ЕАН №4361134 від 16.06.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є законною.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

11. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12. Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

13. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

14. Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

15. Частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

16. Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

17. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

18. У відповідності до п. 2.3.6 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

19. Відповідно до п. 8.7.3 (з) ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

20. За приписами п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

21. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

22. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

23. Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

24. З оскаржуваною постанови серії ЕАН №4361134 встановлено, що 16 червня 2021 року о 21.46 год. по вул. 600-річчя, 52 в м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дорозі з двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху та розділені дорожньою розміткою 1.1, здійснив виїзд на зустрічний бік дороги, чим порушив п. 11 ПДР - порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

25. Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

26. При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

27. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

28. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

29. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписами з боді камер поліцейських.

30. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

31. Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

32. Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

33. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

34. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

35. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

36. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

37. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.