Справа № 484/2577/21
Суддя: Мельничук О. В.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/2577/21
Провадження № 2-а/484/36/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.В.,

за участю секретаря судового засідання Голубкової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Ярославської О.М., звернувся до суду з позовом до Первомайського РВ ГУНП у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 200512 від 14.05.2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує, що 14.05.2021 року близько 21:50 годин ОСОБА_1 зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: м. Первомайськ, вул. Шевченка, 3, з метою здійснення покупки. З метою з`ясування вартості товару, він звернувся до продавця, однак у відповідь отримав від невідомої особи чоловічої статі, що знаходилася біля продавчині грубу відповідь про те, щоб він вибирав товар скоріше, бо зачиняється магазин, при цьому погрожував йому фізичною розправою. На таку поведінку позивач ОСОБА_1 викликав поліцію. Позивач надав працівникам поліції свій паспорт для начебто заповнення анкетних даних в заяві, проте згодом він дізнався, що відносно нього було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГАВ № 200512 від 14.05.2021 року. Так, 24.06.2021 року на адресу позивача надійшов лист від Первомайського відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З вказаною постановою серії ГАВ № 200512 від 14.05.2021 року він ознайомився під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. З постанови він дізнався, що він, нібито, 14.05.2021 року о 22:20 годині в м. Первомайську Миколаївської обл. по вул. Шевченка, 3, в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходився без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски чи респіратора, щоб закривати ніс та рот, чим порушив постанову Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представник позивача у позові вказує, що позивач ОСОБА_1 в приміщенні магазину знаходився у захисній масці, а після приїзду працівників поліції позивач вийшов з приміщення магазину для дачі пояснень та більше до нього не повертався, оскільки магазин працює до 22:00 години. Крім цього, зазначив, що в оскаржуваній поставі працівник поліції написав ім`я позивача незрозумілими літерами, допустив виправлення та закреслення, що не відповідає дійсним анкетним даним позивача, а також зазначив, що позивач відмовився від отримання копії постанови в присутності двох свідків, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про свідків відсутні. Тому вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КпАП України, просить суд даний позов задовольнити в повному обсязі та ухвалити рішення, яким скасувати постанову серії ГАВ № 200512 від 14.05.2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 44-3 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити. Також у позові просить поновити позивачу строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 07.07.2021 року позивачу було поновлення строк звернення до адміністративного суду; позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.08.2021 року у вказаній справі за клопотанням представника позивача було замінено первісного відповідача Первомайський РВП ГУНП в Миколаївській області на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Миколаївській області.

27.08.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (від 25.08.2021 року, №634/27-2021). В обґрунтування своїх заперечень, представник відповідача вказав, що 14.05.2021 року під час несення служби поліцейським СРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області було отримано на службовий планшет повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_1 , відбувається конфлікт між громадянином та продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Приїхавши на виклик, було виявлено, що ОСОБА_1 порушив карантинні обмеження, перебуваючи в громадському будинку (споруді), а саме в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски чи распіратора, щоб закривати ніс та рот, до того ж поряд із позивачем знаходилися інші громадяни. На вимогу одягнути маску позивач відмовився, після чого останньому було повідомлено про порушення карантинних обмежень, встановлених Постановою Кабінету Міністрів №1236 від 09.12.2020 року (з наступними змінами), та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. На підтвердження своїх заперечень на позов, представник відповідача до відзиву додав фото, з якого чітко видно, що позивач перебував у приміщенні магазину без засобів індивідуального захисту (маски чи распіратора), щоб закривати ніс та рот, утому числі виготовлених самостійно. А тому просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ярославська О.М. у судове засідання не з`явилися. 10.11.2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та її відсутність як представника. Вказала, що позов підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити повністю. Додатково до заяви додала копію відповіді начальника Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 01.07.2021 року щодо звернення ОСОБА_1 щодо конфліктної ситуації зі свідком ОСОБА_2 , що був зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 25.10.2021 року надіслав на адресу суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі, врахувавши позицію відповідача, викладену у відзиві від 25.08.2021 року. Позов не визнав та просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень

По справі встановлено, що 14.05.2021 року поліцейським ВРПП Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Адамовським М.О., в м. Первомайську, було винесено постанову серії ГАВ № 200512 від 14.05.2021 року по справі про адміністративні правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КпАП України.

Так, з наявної в матеріалах справи копії постанови ГАВ № 200512 від 14.05.2021 року вбачається, що 14.05.2021 року о 22:20 годині в м. Первомайську Миколаївської обл. по вул. Шевченка, 3, в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 знаходився без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисної маски чи респіратора, щоб закривати ніс та рот, чим порушив постанову Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин адміністративні та медико санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно приписів ч.ч. 1 4 ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», 09.12.2020 року прийнято Постанову КМ України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Так, п.1 Постанови КМ України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» постановлено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 Постанови КМ України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року, в редакції чинній станом на 30 грудня 2020 року на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Окрім того, відповідно до п.п. 14 п. 2 Постанови КМ України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року, в редакції чинній станом на 30 грудня 2020 року на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову представник позивача вказує на те, що позивач перебував у приміщенні магазину в захисній масці, проте суд не може погодитися із вказаними твердженнями з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з фото, доданого до відзиву, чітко видно, що ОСОБА_1 перебував у приміщенні магазину в період дії картину без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. А тому, суд вважає надане фото допустимим доказом, що підтверджує винуватість позивача.

На розгляді КСУ перебувала справа за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів, положень частин першої, третьої статті 29 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік, абзацу дев`ятого пункту 2 розділу II „Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік».

А саме предметом розгляду даної справи слугувала перевірка на відповідність Конституції України (конституційність) положень підпунктів 5, 6, 7, 14 пункту 3, абзацу шостого пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів від 20 травня 2020 року № 392, пунктів 10, 17 Порядку здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією, затвердженого цією постановою.

При розгляді вказаної справи КСУ встановлено, що конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Однак, в ході розгляду справи встановлено, що Кабінетом Міністрів України постановою „Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500 внесено зміни до назви Постанови № 392, пункту 3 Постанови № 392, виклавши його в новій редакції, абзац шостий пункту 6 Постанови № 392 виключив.

Крім того, згідно з пунктом 2 переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 22 липня 2020 року № 641, пункти 2-8, 11, 12, 12-1-12-3, 13-16 Постанови № 392 визнано такими, що втратили чинність. Оскільки пункт 6 Постанови № 392, яким було затверджено Порядок, втратив чинність, то Порядок також втратив чинність.

А тому, рішенням КСУ від 28.08.2020 року було закрито конституційне провадження у справі щодо перевірки на відповідність Конституції України (конституційність) положень підпунктів 5, 6, 7, 14 пункту 3, абзацу шостого пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів від 20 травня 2020 року № 392, пунктів 10, 17 Порядку здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією, затвердженого цією постановою, на підставі пункту 5 статті 62 Закону України „Про Конституційний Суд України - втрата чинності актом (його окремими положеннями), щодо якого порушено питання відповідності Конституції України.

Таким чином, суд констатує, що положення Постанови КМ України № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року не конституційними не визнавались, тобто відповідають Конституції України та іншим Законам України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає заперечення, надані представником відповідача по справі про порушення позивачем вимог Постанови КМУ № 1326 від 09.12.2020 року такими, що підтверджені допустимими доказами для доказування винуватості особи, а також враховуючи те, що позивач на підтвердження своїх вимог не спростував обставини, викладені у відзиві та в оскаржуваній постанові, суд приходить до переконання, що дану позову заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.9,72-74,77,229,242,244-246,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В.Мельничук