Справа № 160/13540/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
23.09.2021 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено частково, а саме суд постановив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №2274 від 10.06.2021 року про розмір грошового забезпечення;
- в іншій частині позовних вимог відмовити;
- стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
11.10.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання стягнення судових витрат на правничу допомоги.
В обґрунтування заяви зазначено, що відповідні докази були долучені до позову, проте в рішенні суду вказане питання не вирішено.
20.10.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено розгляд вказаної заяви в порядку письмового провадження на 03.11.2021 року та встановлено відповідачу 10 денний строк з дня отримання даної ухвали для подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення, але не пізніше 02.11.2021 року.
Відповідач отримав вказану ухвалу - 20.10.2021 року, станом на 03.11.2021 року, із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до суду не звертався.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до таких висновків.
У частині сьомій статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Судом встановлено, що позовну заяву підписано як позивачем, так і його адвокатом, також, до матеріалів справи додано:
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4436 від 02.09.2019 року;
- копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги №1084910 від 04.08.2021 року;
- договір № 66 про надання правової допомоги від 04.08.2021 року;
- додаток №1 від 04.08.2021 року до договору №66 про надання правової допомоги від 04.08.2021 року;
- акт приймання-передачі виконання юридичних послуг від 09.08.2021 року до договору №66 від 04.08.2021 року;
- квитанцію №66 від 09.08.2021 року про сплату за надані послуги згідно акту приймання-передачі виконання юридичних послуг від 09.08.2021 року до договору №66 від 04.08.2021 року;
- акт приймання-передачі виконання юридичних послуг від 06.09.2021 року до договору №66 від 04.08.2021 року;
- квитанцію №66 від 06.09.2021 року про сплату за надані послуги згідно акту приймання-передачі виконання юридичних послуг від 06.09.2021 року до договору №66 від 04.08.2021 року.
Відповідно до копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги №1084910 від 04.08.2021 року, його видано на підставі договору № 66 про надання правової допомоги від 04.08.2021 року для надання правової допомоги, зокрема, у Дніпропетровському окружному адміністративному суді.
Згідно договору № 66 про надання правової допомоги від 04.08.2021 року:
- п.п.1.1 - адвокат зобов`язується надати таку правову допомогу клієнту, зокрема, бути представником клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді;
- п.п. 1.2 - клієнт надає право адвокату при здійсненні своїх повноважень, зокрема, подавати позовні заяви;
- п.п.5.1 за надану правову допомогу за п.п.1.1 Даного Договору клієнт сплачує адвокату гонорар за домовленістю.
Згідно додатку №1 від 04.08.2021 року до договору №66 про надання правової допомоги від 04.08.2021 року, розмір адвокатського гонорару є фіксованим і не залежить від витраченого адвокатом часу та складає, зокрема:
- складання позовної заяви 4000 грн.;
- складання відзиву на позов 1500 грн.
Згідно актів приймання-передачі виконання юридичних послуг від 09.08.2021 року та 06.09.2021 року до договору №66 від 04.08.2021 року адвокатом передано, а клієнтом прийняті наступні юридичні послуги, а саме підготовано:
- позовну заяву про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області незаконними і зобов`язання вчинити певні дії від 09.08.2021 року, з урахуванням консультації, аналізу судової практики іформування правової позиції 4000 грн.;
- відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 1500 грн.
Згідно квитанцій №№66,66 від 04.08.2021 та 06.09.2021 років про сплату за надані послуги згідно актів приймання-передачі виконання юридичних послуг від 04.08.2021 та 06.09.2021 року до договору №66 від 04.08.2021 року, позивачем сплачено адвокату за юридичні послуги грошові кошти в розмірі 4000 грн. та 1500 грн. відповідно.
Вирішуючи питання співмірності витрат адвоката, заявлених до стягнення, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не позбавляє права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини п`ятої статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Враховуючи незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд вважає що сума, вказана за складання позову - 4000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
При цьому судом враховано, що сама по собі справа є не складною, а спірні правовідносини - не новими у судовій практиці, а тому, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу.
Також, надаючи оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом справи, суд зазначає, що не відповідає ознакам «неминучості» така складова заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу як підготовка відповіді на відзив.
Такі дії представника не були обов`язковими для розгляду та вирішення даної категорії справ, та були здійснені представником на власний розсуд, або були пов`язані з неповнотою та недосконалістю попередніх дій представника, внаслідок чого вищевказані витрати не є неминучими, а їхня вартість не підлягає розподілу.
Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд враховує під час вирішення такого питання.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 5500 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
Крім того, відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд зазначає, що рішенням суду від 23.09.2021 року постановлено стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, з огляду на обсяг задоволених позовних вимог.
Таким чином, з огляду на обсяг задоволених позовних вимог, відшкодування на яке має право позивач, складає 50 відсотків від сплаченої суми витрат на правничу допомогу, а саме 2750 грн.
Відтак, з огляду на незначну складність справи та обсяг наданих послуг, а також, розмір задоволених позовних вимог, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, повинен становити 2000 грн.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, з огляду на що, заява позивача підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв