Справа № 200/13721/21
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 р. Справа№200/13721/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.09.2021 року №07 про відмову в призначенні пенсії за віком незалежно від пенсійного віку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути його заяву про призначення пенсії від 04.09.2021 року з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 згідно із записами в трудовій книжці та періоду навчання, роботи і проходження практики на гідрошахті «Красноармійська».

Позов обґрунтовував тим, що оскарженим рішенням йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважав, що підставою для такої відмови стало протиправне не зарахування до пільгового стажу періодів роботи на ліквідованому підприємстві гідрошахта «Красноармійська», періоду навчання в професійно-технічному училищі за спеціальністю, проходження виробничої практики підземним робітником.

Відзив на позовну заяву подано не було.

Судом встановлено, що 04.09.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.09.2021 року №07 «Про відмову у призначенні пенсії за віком незалежно від пенсійного віку» в призначенні такої пенсії відмовлено, оскільки на час звернення позивач не мав необхідного пільгового стажу роботи.

Рішення мотивовано тим, що відповідно до наданих документів страховий стаж заявника становить 28 років 08 місяців 01 день, у тому числі пільговий стаж роботи згідно зі Списком 1 - 23 роки 11 місяців 2 дні, у тому числі за постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202 - 15 років 07 місяців 21 день.

Вказаним рішенням до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1991 року по 25.06.1992 року, оскільки в дипломі від 26.06.1992 року серії НОМЕР_1 прізвище та ім`я не співпадає з паспортними даними (в дипломі - ОСОБА_2 (на українській мові), у паспорті - ОСОБА_3 ). Для зарахування періоду навчання заявникові рекомендовано надати уточнюючу довідку відповідно до п. 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, або впорядкувати прізвище заявника у відповідність до визначеного законодавством порядку або встановити факт належності диплома заявникові у судовому порядку.

Також зазначено, що за поданими документами до пільгового стажу зараховано всі періоди. Згідно з довідкою про підтвердження пільгового характеру № 182 періоди роботи з 20.02.2002 року по 30.11.2002 року та з 01.02.2009 року по 31.07.2016 року зазначено Списком №1, оскільки довідка не містить інформації про зайнятість особи (механік дільниці, заступник механіка дільниці) повний робочий день під землею.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджений Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів належать до відповідного списку.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Щодо періоду навчання з 01.09.1991 року по 25.06.1992 року, дані щодо якого до трудової книжки позивача не занесені.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 зроблені наступні записи:

- в період з 28.08.1991 року по 31.07.1992 року позивач працював на г/ш «Красноармійська» на посаді учня електрослюсаря чергового на дільниці з направленням на навчання в професійно-технічне училище № 95 по спеціальності електрослюсар підземний. 31.07.1992 року звільнений за власним бажанням у зв`язку з поступленням до вищого навчального закладу (записи №№ 1, 2);

- з 11.06.1996 року по 16.08.1996 року працював в Гідрошахті «Красноармійська» підземним електрослюсарем четвертого розряду з повним робочим днем в шахтну дільницю на час виробничої практики (записи №№ 3, 4).

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, якщо після закінчення навчання особа в межах встановленого строку була зарахована на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то така особа мала право на зарахування періоду навчання до трудового стажу, до пільгового стажу роботи.

Позивачем надано диплом серії НОМЕР_1 про навчання з 01.09.1991 року по 25.06.1992 року у професійно-технічному училищі № 95 м. Білозерська по спеціальності електрослюсар підземний. Диплом виданий « ОСОБА_4 » (написано на українській мові), тоді як згідно з паспортними даними прізвище та ім`я позивача ОСОБА_3 .

Пунктом 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Такий порядок встановлений ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

Оскільки дані про період навчання, видачу відповідного диплому до трудової книжки позивача не занесені, крім того прізвище та ім`я в дипломі не збігаються з прізвищем позивача за паспортом, то позивач зобов`язаний був виконати вимоги Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, а саме надати відповідні документи, які б підтверджували факт приналежності диплому позивачу (зокрема судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення).

Оскільки такі документи позивачем подані не були, тому орган Пенсійного фонду України і порахував стаж позивача за наявними документами, що відповідало вимогам законодавства.

Суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин.

Разом з тим, до суду поданий лист-пояснення Білозерського професійного гірничого ліцею від 19.10.2021 року №232, в якому зазначено, що при заповненні диплома серії НОМЕР_1 про навчання з 01.09.1991 року ОСОБА_1 була допущена помилка, а саме диплом виписаний « ОСОБА_4 ». Розбіжність в написанні прізвища та імені виникла в результаті перекладу його з російської на українську мову. Згідно з поіменною книгою обліку особового складу учнів денного відділенні № 14, дата видачі диплома 27.06.1992 року.

У вказаному листі також міститься інформація про те, що професійно-технічне училище № 95 м. Білозерська реорганізовано в Білозерський професійний гірничий ліцей з 01.09.2004 року (наказ МОН України від 22.06.2004 року № 518.

Вказаний лист до відповідача на подавався, проте він мав значення для правильного вирішення питання про призначення позивачу пенсії.

Враховуючи наведене для захисту пенсійних прав позивача оскаржене рішення відповідача, яке створює для позивача правові наслідки, підлягає скасуванню.

Щодо не зарахування до пільгового стажу інших зазначених позивачем періодів, то в оскарженому рішенні про таке незарахування не зазначено.

Дії органу Пенсійного фонду України щодо такого не зарахування не є предметом спору в даній справі.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на наведене, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, в тому числі зарахування періодів роботи (а також навчання) до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню іншим шляхом - шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржене рішення про відмову в призначенні пенсії, повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (п. 10 ч. 2, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

При новому розгляді заяви позивача про призначення пенсії органу Пенсійного фонду України необхідно прийняти всі подані позивачем документи, в тому числі ті, що додатково подані до суду (лист-пояснення Білозерського професійного гірничого ліцею від 19.10.2021 року №232), дослідити всі зазначені в трудовій книжці позивача періоди його роботи, а також періоди навчання, та визначити наявність у позивача необхідних умов для призначення пенсії з урахуванням таких періодів та правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.09.2021 року №07, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.09.2021 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 10 листопада 2021 року.

Суддя Т.В. Логойда