Справа № 420/8265/21
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/8265/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання видати дозвіл,-,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач - Великодальницька сільська рада Біляївського району Одеської області звернулась на зазначене рішення подала апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого ч.1 ст. 295 КАС України.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2021р. апеляційну скаргу Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області було залишено без руху, апелянту надано строк для усунення недоліків шляхом надання обґрунтованої заяви/клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, в ухвалі від 08.10.2021р., суддя-доповідач звертав увагу на те, що твердження, які вказувалися апелянтом в якості поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, а саме - неотримання апелянтом копії оскаржуваного рішення суду наразі є непідтвердженими, адже, як було зазначено в цій ухвалі, з матеріалів справи вбачається надіслання Одеським окружним адміністративним судом оскаржуваного судового рішення -16.07.2021р. на вказану відповідачем у офіційних своїх документах, які направлялись до суду першої інстанції, адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доставлено до електронної скриньки відповідача.

21.10.2021р. (вхід.№22204/21) від Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій зокрема вказується про те, що скаржником не отримувалось оскаржуване судове рішення. Надсилання ж на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може вважатись належним вручення копії судового рішення, адже вказана адреса як наголошується апелянтом не є офіційною електронною адресою органу, не зареєстрована ані в ЄСІТС, ані в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Окрім того, відповідно до скріншотів з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 за 15-17 липня, листів щодо вручення судового рішення не надходило. Сам факт надсилання судом рішення на неофіційну електронну адресу не є належним доказом отримання відповідачем рішення суду від 16.07.2021р.

03.11.2021р. (вхід.№ 23485/21) від позивача у справі за підписом представника надійшла зава, у якій наголошується на необґрунтованості поважності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки як зауважує представник позивачів, адреса електронної пошти, на яку судом першої інстанції направлялись копії процесуальних документів в тому в числі й судове рішення, вказувалась відповідачем самостійно, зазначена у його офіційних документах, відповідях на запити, тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для поновлення строку відповідачу для подання апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст.295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто, процесуальним законом передбачена можливість поновлення пропущеного процесуального строку за наявності чітко визначених підстав, у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України, або з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Водночас, за правилами частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України).

Надаючи оцінку викладеним скаржником обставинам, якими він обґрунтовує наявність у нього підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає доцільним звернути увагу на приписи ст.44 КАС України, якою передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Згідно приписів ч.5 ст. 251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

У відповідності до ч. 6 ст. 251 КАС України, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Так, згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів, оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції в порядку письмового провадження без присутності представників сторін 15 липня 2021 року.

Копію повного тексту судового рішення було надіслано відповідачу на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 - 16.07.2021р.

Відтак, з урахуванням приписів ст. 251 КАС України, скаржником апеляційну скаргу подано з тривалим пропуском строку, встановленого ст. 295 КАС України.

Жодний довод, викладений у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не заслуговує уваги, оскільки електронна адреса на яку судом було направлено копію судового рішення по даній справі зазначена відповідачем у всіх його офіційних документах, які направлялись відповідачем на адресу позивача у справі у відповіді на його звернення, тощо, зазначена також в якості електронної адреси відповідача у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, що надійшла до апеляційного суду.

Також, апеляційний суд перевіривши доводи, викладені представником позивача у заяві (від 03.11.2021р. вхід.№23485/21) враховує, що на офіційній фейсбук сторінці відповідача в розділі «ІНФОРМАЦІЯ» зазначено в тому числі адресу електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До того ж, слід також врахувати, що такі відомості зазначались на будь-якою особою, а саме представниками органу державної влади, містяться на його офіційних документах, зокрема відповідях на запити, листи в якості електронної пошти органу, тому апеляційний суд відхиляє зауваження скаржника про те, що така електронна адреса не зареєстрована в Реєстрі.

Надані скріншоти колегія суддів оцінює критично, позаяк такі докази не відображають усієї інформації щодо надходження та видалення файлів з електронної поштової скриньки, зокрема й щодо можливих видалених файлів, тощо, що в свою чергу позбавляє таких доказів ознак їх належності та допустимості у даному випадку, з огляду на встановлені обставини щодо направлення судом першої інстанції зі своєї офіційної електронної адреси копії повного судового рішення у даній справі від 15.07.2021р.

Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів, що відповідні файли, вкладені у електронну поштову кореспонденцію, що направлялась судом першої інстанції на електронну адресу відповідача у справі ІНФОРМАЦІЯ_1, не відкривались чи були пошкоджені (акти про пошкодження, про відсутність вкладення, про неможливість відкриття), до суду надано не було.

Колегія суддів звертає увагу, що принципи адміністративного судочинства визначають неприпустимість зловживання процесуальними правами (п.9 ч.3 ст.2 КАС України).

Заявником не доведено, що пропуск строку апеляційного оскарження у даному випадку був зумовлений наявністю об`єктивних перешкод для своєчасного апеляційного оскарження рішення суду.

Апеляційний суд в контексті викладеного наголошує на тому, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду по справі №640/5955/19 від 04 лютого 2021 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи «Пономарьов проти України» роз`яснив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (§ 34 рішення у справ «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року, заява № 17160/06 та № 35548/06).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Разом з тим, відповідач у справі, при поданні апеляційної скарги не вказав обґрунтованих та належних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та не надав доказів, які б ґрунтувались на наявності обставин, що відповідають наведеним вище критеріям.

Таким чином, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області на підставі ст. 299 КАС України.

Керуючись ст. ст. 44, 121, 295, 298, 299, 321, 325КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про поновлення Великодальницькій сільській раді Біляївського району Одеської області строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.07.2021р. - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання видати дозвіл.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.