Справа № 160/11019/20
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 160/11019/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року (головуючий суддя Бондар М.В.) по адміністративній справі № 160/11019/20, розглянутої у загальному позовному провадженні,

за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішень і картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ" ( далі ТОВ "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ") 09.09.2020 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Київської митниці Держмитслужби, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100070/2020/000305/2 від 03.07.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00242.

Позовні вимоги обґрунтовано неправомірністю висновків митного органу щодо не підтвердження заявленої ним митної вартості за ціною договору ввезеного на митну територію України товару.

У відзиві на позов відповідач зазначив про правомірність складеного 03.07.2020 року рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару за резервним методом та картки відмови в прийнятті митної декларації, а тому вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 11 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено, оскільки надані позивачем документи містять розбіжності та не підтверджують митну вартість заявленого ним до митного оформлення товару за ціною договору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального права, та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає, а вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.02.2020 року між ТОВ "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ" (покупцем) та іноземною компанією JIANGSU INTER-CHINA GROUP CORPRATION (Китай) (продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №0402.20. За умовами Контракту Продавець продає, а Покупець купує товар у кількості та за ціною, обумовленими в Інвойсах до цього контракту, які є невід`ємною частиною (п. 1.1. Контракту).

Загальна сума Контракту становить 3 000 000,00 (три мільйони) доларів США. В ціну товару включено вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (в т.ч. завантаження, вивантаження, обробка, та їх транспортування до порту), страхування, та інших витрат, оплата яких за умовами поставки в редакції Інкотермс 2010 передбачена Продавцем. Сторони звільняють одна одну від зобов`язань зі страхування вантажу за цим контрактом (п. 2.1. Контракту).

Умови поставки CIF Одеса, Чорноморськ, Південний (Інкотермс 2010). (п. 3.1. Контракту), умови поставки можуть бути змінені за взаємною згодою сторін і вказані в рахунках-фактурах (п. 3.2. Контракту).

Товар, який придбано Покупцем згідно з даним Контрактом передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії Контракту. Умови оплати Товару можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у комерційних рахунках та/або рахунках-фактурах на кожну окрему партію Товару (п. 4.1. Контракту).

Покупець також має право достроково оплатити товар повністю або частково, а Покупець зобов`язаний прийняти грошові кошти, що надійшли від Покупця, в якості належного виконання зобов`язань за цим Контрактом. При цьому, передплата, здійснена Покупцем, підлягає зарахуванню в рахунок майбутніх поставок товару або на вимогу Покупця повертається Продавцем протягом 3-х календарних днів з моменту отримання вимоги Покупця. У разі здійснення Покупцем 100% передплати, продавець не пізніше ніж за 10 днів до відвантаження будь-якими наявними в його розпорядженні засобами зв`язку інформує про це Покупця шляхом виставлення Покупцеві Інвойсу в розмірі 100% від загальної суми товару, що поставляється. В цьому випадку Товар повинен бути поставлений Покупцю або здійснене повернення передплати не пізніше 90 днів від дати попередньої оплати (п. 4.2. Контракту).

Платіж здійснюється в доларах США шляхом грошового переказу з рахунку покупця на рахунок Продавця (п. 4.3. Контракту).

Відповідно до інвойсу, який знаходиться в матеріалах справи встановлено, що у липні 2020 року за цим Контрактом на адресу позивача, на умовах поставки CРТ-Київ, надійшов Товар вироби сантехнічні в асортименті на суму 746,00 доларів США.

Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивач подав до Київської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію (ЕМД) №UA100070 /2020/ 42390 від 03.07.2020 року, до якої увійшла вартість товару та послуг з його транспортування , митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору (метод №1) у відповідності до ст.ст.57, 58 МК України.

Для підтвердження відомостей, заявлених про митну вартість товару, позивачем надані документи, що заявлені у митні декларації, а саме: пакувальний лист PACKING LIST №TR20/012S від 27.05.2020 року (код документу 0271); рахунок-фактура INVOICE № TR20/012S від 27.05.2020 року (код документу 0380); коносамент BILL OF LADING №MRFB20052583 від 27.05.2020 року (код документу 0705); міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) А№373574 від 01.07.2020 року (код документу 0730); документ про походження товару INVOICE №TR20/012S від 27.05.2020 року (код документу 0862); комерційна пропозиція ОFFER б/н від 27.05.2020 року (код документу 3022); контракт №0402.20 від 04.02.2020 (код документу 4100).

Відповідно до висновку Дніпропетровської Торгово-промислової палати України №ГО-1443 від 03.07.2020 року(код документу 3016) дійсна ринкова вартість отриманого товару може дорівнювати контрактній і вказана на умовах поставки СРТ-Київ.

Під час проведення митного контролю відповідач встановив наявність розбіжностей:1) п. 4 контракту від 04.02.2020 року передбачена можливість попередньої оплати або відстрочка платежу, проте в наданих документах не вказано певні умови оплати за оцінюваний товар (передоплата, відстрочення платежу та на який термін), таким чином відсутня можливість встановити який спосіб оплати дійсний для оцінюваної партії товарів;

2) не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, навантаженням та вивантаженням товарів до названого місця призначення. Не деталізовано чи включено до вартості товару витрати транспортування товарів у країні покупця до м. Київ згідно умов поставки Інкотермс СРТ Київ;

3) надана декларантом комерційна пропозиція уявляє собою копію інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежним покупцям, отже не відображає дійсну вартість товару у розумінні положень статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі;

4) висновок Дніпропетровської ТПП прийнято до уваги митницею, але він не може бути підставою для підтвердження митної вартості. В наведених експертом джерелах з мережі Інтернет, зазначена продукція без врахування технічних характеристик товару. Крім того, зазначена в окремих джерелах вартість продукції вища ніж вартість оцінюваного товару.

Митний орган запропонував позивачу надати протягом 10 календарних днів додаткові документі, в тому числі договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із використанням умов договору (угоди, контракту); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст.254 МКУ

якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст.254 МКУ; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; виписку з бухгалтерської документації;

транспортні (перевізні) документи, за наявності інші платіжні та/або банківські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару

Декларант сповістив митний орган, що всі документи подані разом з митними деклараціями, та про відсутність можливості подання інших додаткових документів.

Митним органом прийняті рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом №UA100000/2020/000305/2 від 03.07.2020 року, з використанням інформації рівня митної вартості товарів за вже оформленими МД від 04.06.2020 року № UA500020/2020/215767, від 29.05.2020 року № UA500020/2020/215232, від 04.06.2020 року № UA500020/2020/215792 , з зазначенням підставі - документи містять розбіжності та не підтверджують усіх складових митної вартості , та видана картка відмови у прийнятті митної декларації №UA100070/2020/00242.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням та карткою відмови позивач звернувся до суду з вимогою визнати їх протиправними та скасувати.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.49, 51 - 54,57 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу, при цьому метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Із матеріалів справи вбачається, що за умовами Контракту: Продавець продає, Покупець купує товар у кількості, асортименті і за ціною, що визначаються в рахунках-фактурах на кожну партію товару відповідно , умови поставки можуть бути змінені за взаємною згодою сторін і вказані у комерційних рахунках та/або в рахунках-фактурах (пп. 1.1. , 3.2., 4.1. Контракту).

Згідно з інвойсом, що знаходиться у матеріалах справи, за наведеним Контрактом на адресу позивача надійшла партія товару на умовах поставки СРТ-Київ.

Відповідно до Інкотермс-2010 СРТ ("Фрахт/перевезення оплачене до") означає, що Продавець передає товар перевізнику або іншій особі, номінованому продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) і що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення і нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару в узгоджене місце призначення. Тим самим поставка товару на умовах СРТ зобов`язує продавця укласти договір та сплатити фрахт/перевезення, необхідний для доставки товару до названого місця призначення, витрати на забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.

Суд апеляційної інстанції вважає, що погоджуючи саме обрані умови поставки СРТ, сторони виходили з того, що поставка товару на умовах СРТ передбачає включення у фактурну вартість товару вартість товару та фрахт або транспортні витрати, відтак додаткові витрати на транспортування та страхування товару ТОВ "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ" не понесло.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах №160/1329/ 19 від 07.11.2019 року, №813/1229/16 від 21.02.2020 року, №814/4204/15 від 23.01.2020 року.

Крім цього, відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості (ДМВ), затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за №984/21296, у гр.20 підлягають відображенню витрати на транспортування до місця доставки, у гр.21 підлягають відображенню витрати навантаження, вивантаження та обробку товарів тільки якщо всі ці витрати (транспортування, навантаження, вивантаження) відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(a) ДМВ).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до даних гр.20 поданої Декларації митної вартості до ЕМД - витрати на транспортування до місця доставки по товару №№, як і дані гр.21 - витрати на навантаження, вивантаження та обробку №№, дорівнюють 0,00 грн., що свідчить про те, що відповідні витрати були враховані сторонами саме у ціні товару.

Крім того, Контрактом не визначені спеціальні умови оплати кожної партії товару, а інвойсом не визначені і інші умови оплати поставленого товару, які би відрізнялися від передбачених п.4.1. Контракту.

Матеріали справи свідчать, що надані позивачем для митного оформлення товару документи містять достовірні та об`єктивні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару за ціною договору, а тому відсутні підстави ставити під сумнів достовірність заявленої декларантом митної вартості спірної партії товару за ціною договору.

Викладене свідчить про наявність підстав для визнання протиправними та скасування винесеного митним органом оскаржуваного рішення про коригування митної вартості за резервним методом №UA100070/2020/000305/2 від 03.07.2020 року, та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00242.

В силу ст.139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню документально підтверджені при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 032,72 грн.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення та задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ" задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року по адміністративній справі № 160/11019/20 скасувати та прийняти постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ"- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100070/2020/000305/2 від 03.07.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00242.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8 032,72 грн.

Постанова набирає законної сили 03 листопада 2021 року, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай