Справа № 620/7706/21
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7706/21 Суддя першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року Головне управління Держпраці у Запорізькій області звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило стягнути з ФОП ОСОБА_1 штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі 34000 грн 00 коп відповідно до постанови про накладення штрафних санкцій від 25 травня 2021 року № 3.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року позовну заяву було повернуто.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та відкрити провадження за позовною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо наявності пільг зі сплати судового збору. Скаржник вказує на те, що відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при звернення до суду з позовом незалежно від змісту позовних вимог та напрямів діяльності, в рамках якого подається адміністративний позов.

Відзив на апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області від відповідача не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області задовольнити частково, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що Головне управління Держпраці у Запорізькій області постановою від 25 травня 2021 року № 3 наклало на ФОП ОСОБА_1 штраф за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції у розмірі 34000 грн 00 коп.

У подальшому Головне управління Держпраці у Запорізькій області звернулося до суду із адміністративним позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 такого штрафу.

Ухвалою суду від 19 липня 2021 року адміністративний позов було залишено без руху з посиланням на те, що в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також не додано оригіналу документа про сплату судового збору у порядку та розмірі, визначених ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На виконання вимог зазначеної ухвали Головне управління Держпраці у Запорізькій області подало клопотання про усунення недоліків позовної заяви, в якому міститься відповідне підтвердження відсутності інших спорів та посилання на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року позовну заяву було повернуто позивачу з посиланням на те, що вимоги ухвали суду від 19 липня 2021 року не були виконані в частині надання документа про сплату судового збору.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його територіальні органи. В той час як предметом спору є стягнення штрафу за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, тобто Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області подано позов на виконання своїх функцій як органу державного ринкового нагляду, а не як органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Положеннями ч. 2 ст. 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, його територіальні органи.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п. 7 вказаного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, Головне управління Держпраці у Запорізькій області є саме тим територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, про який зазначено в п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Одночасно колегія суддів враховує, що Держпраці реалізує державну політику не лише з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а й інших напрямів.

Вирішуючи питання щодо впливу змісту позовних вимог, з якими звертається до суду територіальний орган Держпраці, на можливість застосування п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів прийшла до таких висновків.

Положення ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначає пільги щодо сплати судового збору шляхом вказівки на:

- предмет спору, у разі виникнення якого позивачі звільняються від сплати судового збору (наприклад, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі);

- коло осіб, які звільняються від сплати судового збору незалежно від предмету спору (наприклад, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю);

- коло осіб, які звільняються від сплати судового збору у разі звернення до суду з окремими предметами спору (наприклад, органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою).

Положення п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» містять вказівку лише на коло осіб, які звільняються від сплати судового збору - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а також його територіальні органи. Обмежень щодо предмету спору вказана норма права не містить.

Колегія суддів наголошує на тому, що п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» містить саме загальні ознаки органу виконавчої влади, які дозволяють встановити його назву, що відповідає вимогам нормопроектної техніки.

Так, згідно з п. 13 Методичних рекомендацій щодо розроблення проектів законів та дотримання вимог нормопроектної техніки, що схвалені постановою колегії Міністерства юстиції України від 21 листопада 2000 року № 41, оскільки процес утворення, реорганізації і ліквідації центральних органів виконавчої влади є динамічним, недоцільно давати назву таких органів. У даному випадку більш прийнятним є застосування терміна «уповноважений центральний орган виконавчої

влади».

Враховуючи, що п. 20 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не становить звільнення Держпраці та його територіальних органів від сплати судового збору у залежність від предмета спору, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що на позивача у цій справі не поширюються пільги щодо сплати судового збору.

За таких обставин доводи Головного управління Держпраці у Запорізькій області щодо відсутності підстав для повернення позовної заяви є обгрунтованими та є підставою для скасування ухвали суду від 06 серпня 2021 року.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивач просив відкрити провадження у справі за позовною заявою. Однак такі вимоги не узгоджуються з повноваженнями суду апеляційної інстанції, що визначені в ч. 3 ст. 312 КАС України.

Вказана норма права передбачає, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права про вирішення питання щодо звільнення позивача від сплати судового збору. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області задовольнити частково, ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області - задовольнити частково.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року про повернення позовної заяви - скасувати.

Справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу - направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку