Справа № 942/1544/21
Суддя: Чалий А. В.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 11.11.2021
ЄУ № 942/1544/21
Провадження №2-а/942/34/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року, Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначив, що 15.06.2021 поліцейським СРПП ВП №1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області сержантом поліції Даценко Богданом Олеговичем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №006886, відповідно до якої на позивача було накладене адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. За змістом вказаної постанови, позивач 15.06.201 (так зазначено в постанові) 07 год. 25 хв., керував т.з. Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги та п. 2.3. (в) Правил дорожнього руху.

Позивач не погодився з накладеним відносно нього стягненням та зазначив, що 15.06.2021 близько 07 год. 20 хв. він рухався за кермом автомобіля по вул. Магістральній в смт Новопсков Луганської області, будучи пристебнутий ременем безпеки. Автомобіль, яким керував позивач, був безпідставно зупинений поліцейським СРПП ВП №1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області сержантом поліції Даценко Б.О., який висловив вимогу пред`явити документи. На прохання позивача повідомити підстави для перевірки документів, останній повідомив, що позивач начебто керував транспортним засобом та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив Правила дорожнього руху.

Разом з тим, позивач зазначає, що під час руху транспортного засобу та його зупинки він був пристебнутий ременем безпеки та відстебнув його лише після вимоги відповідача надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу.При цьому відповідач постійно вимикав нагрудну камеру, а при зупинці автомобіля боді-камера була вимкнена.

Після повідомлення позивача про те, що він має намір викликати адвоката з метою захисту своїх прав, відповідач на службовому автомобілі поїхав в невідомому напрямку, а тому позивач вважав, що постанова не була складена.

ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувану постанову ні підписував, ні отримував засобами поштового зв`язку, а про складення постанови йому стало відомо лише 18.10.2021 після отримання листа Новопсковського ВДВС у Старобільському районі Луганської області щодо відкритих виконавчих проваджень у відношенні позивача.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд поновити строк звернення до суду з позовною заявою; скасувати постанову серії БАВ №006886 від 15.06.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Старобільського районного управління поліції старшого лейтенанта поліції Даценком Богданом Олеговичем за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.; справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити; стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.10.2021 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду на 04.11.2021.

Судове засідання призначене на 04.11.2021 відкладено на 11.11.2021 у зв`язку з неявкою представника відповідача та відсутністю відомостей про його належне повідомлення про дату та час розгляду справи.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи без його участі та відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до ст. 205 ч.1 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.06.2021 поліцейським СРПП ВП №1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області сержантом поліції Даценко Б.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №006886 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, згідно якої 15.06.201 о 07 год. 25 хв. ОСОБА_1 в смт Новопсков по вул. Магістральна керував т.з. Renault Dokker, д.н. НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги та п. 2.3. (в) Правил дорожнього руху України. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. та зазначено, що вказана постанова направлена рекомендованим листом вих. №5620/111/40-2021 від 24.06.2021.Підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності в постанові відсутній.

Згідно листа Новопсковського ВДВС у Старобільському району Луганської області Східного МУ МЮ (м. Харків) №10508/18.22-76 від 18.10.2021 відносно ОСОБА_1 на підставі постанови БАВ №006886 від 15.06.2021, що видана поліцейським СРПП ВП №1 Старобільського ВП ГУНП, відкрито виконавче провадження АСВП 66578766 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 1020,00 грн. Зазначена інформація підтверджується постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №66578766 від 11.10.2021.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Проаналізувавши надану позивачем копію постанови серії БАВ №006886 від 15.06.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд вважає встановленим, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. була винесена вищевказаним суб`єктом владних повноважень поліцейським СРПП ВП №1 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області сержантом поліції Даценко Б.О.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Суд зауважує, що відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак ним не надано суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Проте зазначена постанова є предметом оскарження, тому остання не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні безперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте відповідач до суду відзив на позов та докази правомірності вищевказаної оскаржуваної постанови не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

В силу вимог п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Нечипорчук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 06.12.1998 року) Європейський суд з прав людини наголосив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п. 150 та 253 рішень відповідно).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вказане, суд приймає до уваги викладені обставини справи зазначені в позовній заяві, будь-яких відомостей, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч. 2 ст.77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що постанова відповідача підлягає скасуванню як незаконна, а вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивач пропустив строк оскарження постанови про накладення на нього адміністративного стягнення з поважних причин, оскільки копію постанови на місці події не отримав, відповідачем доказів щодо направлення копії постанови позивачу засобами поштового зв`язку не надано, а позивач ознайомився з її змістом лише 18.10.2021 після отримання листа з Новопсковського ВДВС, суд приходить до висновку про поновлення строку на оскарження постанови у справі про адмінправопорушення .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тобто, якщо відповідачем у справі виступала посадова чи службова особа, то судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, в якому працює ця особа. При цьому залучення такого суб`єкта владних повноважень до участі у справі в якості окремого учасника не вимагається.

Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 454,00 грн. за вимогу про скасування оскаржуваної постанови, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 22.10.2021. Таким чином, враховуючи факт задоволення позовних вимог, вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ №006886 від 15.06.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №1 Старобільського районного управління поліції старшого лейтенанта поліції Даценком Богданом Олеговичем за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні шляхом безспірного списання вказаної суми з рахунку Головного управління Національної поліції в Луганській області у Державній казначейській службі України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Луганській області, , адреса: вул. Вілєсова, 1, м. Сєвєродонецьк, Луганська область.

Головуючий суддя: А.В. Чалий