Справа № 160/11764/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 листопада 2021 року Справа №160/11764/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 28.09.2020 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Рішенням суду від 19.11.2020 року було задоволено повністю адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Філософська, буд. 39А, ) від 03.09.2020 року № 4-9308/15-20-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Філософська, буд. 39А, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 16.07.2020 року № 1К/ЗЕМ-СВД/ЄЛЗ/ПТР та надати дозвіл у формі наказу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтовною площею 0,12 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації; стягнено на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Філософська, буд. 39-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Не погодившись з означеним рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.03.2021 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 року у справі № 160/11764/20.

Тому, судове рішення набрало законної сили 22.03.2021 року та 31.03.2021 року по адміністративній справі був виданий виконавчий лист.

11.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якому просить суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області подати до суду звіт про виконання рішення суду в двохтижневий строк з моменту одержання ухвали суду про встановлення судового контролю.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що виконавчий лист, виданий у даній справі, наразі перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Водночас, відповідач (боржник) зволікає з виконанням рішення у даній справі шляхом звернення до суду із заявою про зупинення виконання судового рішення, а також із заявою про роз`яснення судового рішення.

Таким чином, на теперішній час рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/11764/20 від 19.11.2020 року не виконано.

Крім того, позивач зазначив про розгляд означеного клопотання в порядку письмового провадження.

30.08.2021 року представником Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надані суду письмові заперечення на клопотання Анатолійовича про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в обгрунтування якого зазначив, що виконавчий лист, виданий у справі № 160/11764/20, перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). При цьому, виконавчий документ відповідачем не виконаний у зв`язку з тим, що відповідач позбавлений права розпорядження землями сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, а відповідні повноваження передані до Петриківської об`єднаної територіальної громади. З огляду на не виконання виконавчого документу, держаним виконавцем накладений штраф на Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Не погодившись з діями державного виконавця, відповідач оскаржив їх у судовому порядку. Водночас, звернувся до органу примусового виконання рішення із заявою про зупинення виконавчого провадження.

Тому, з огляду на вищевикладене просить суд відмовити у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

13.10.2021 року позивачем надані додаткові пояснення, в яких підтримано аналогічну правову позицію, викладену у клопотанні про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Матеріали адміністративної справи надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду після апеляційного розгляду 02.11.2021 року.

Відповідно до довідки, складеної управлінням з організаційного забезпечення суду, адміністративна справа № 160/11764/20 була передана судді Лозицькій І.О. - 08.11.2021 року.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи ОСОБА_1 , прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої та другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз вищевикладеного вказує, що наведені процесуальні приписи не є імперативними, передбачають диспозитивну поведінку суду щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що рішення суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Цей принцип знайшов подальше закріплення і у нормах КАС України, зокрема, у ст. 14 КАС України, в якій зазначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2003 від 03.01.2003 року, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах, яке неможливе без виконання судового рішення в різних видах судочинства.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, суд зазначає, що у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, у п. 40 зазначається, що, зокрема, право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Водночас, за поясненнями заявника, у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження ВП № 65104958.

Відтак, з урахуванням обставин, викладених вище, судом встановлено, що рішення суду від 19.11.2020 року у справі № 160/11764/20, перебуває на стадії примусового виконання, для якого встановлена спеціальна процедура, визначена Законом України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

При цьому, у розділі Х цього Закону визначений порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби. Зокрема, у ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тому, у випадку, якщо заявник не погоджується з бездіяльністю державного виконавця, він не позбавлений права оскаржувати таку бездіяльність в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд зазначає, що ухвалами суду від 17.05.2021 року було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, а також відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про зупинення виконання рішення у цій справі.

Також суд звертає увагу на те, що ухвалою суду від 27.05.2021 року вже було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії. Також роз`яснено позивачу порядок оскарження бездіяльності державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановленого певного порядку примусового виконання судового рішення відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», та оскарження дій або бездіяльності державного виконавця, а у суду відсутні підстави вважати, що таке рішення не буде виконано, клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені ст. 295 КАС України.

Текст ухвали складений 10.11.2021 року.

Суддя І.О. Лозицька