Справа № 120/7587/20-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7587/20-а Головуючий у 1-й інстанції:Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач: Мацький Є.М.

09 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у зв`язку зі зміною з 01.01.2020 розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, вона звернулася до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Рішенням відповідача від 19.02.2020 №92 позивачці відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернулася до суду з позовом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 26.10.2020 за № 92 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 76% винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

3.2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 №05-27/95/2020, починаючи з 19.02.2020 року, та виплатити заборгованість з урахуванням фактично виплачених сум.

3.3. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.10.2020 за № 92 про відмову зарахування (не включення) до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини строку навчання у Львівському державному університеті ім. І. Франка за денною формою навчання 1 рік 10 місяців 24 дні.

3.4. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 період половину строку навчання у Львівському державному університеті ім. І. Франко з 10.09.1963 по 29.06.1967 1 рік 10 місяців 24 дні до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 17.03.2010.

3.5. Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області / надалі-апелянт/, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що перерахунок грошового утримання позивача, виходячи з 90% від суддівської винагороди працюючого судді, був визначений в порядку, передбаченому Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VІ, який відрізняється від чинного порядку визначення розміру довічного грошового утримання, встановленого Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ (стаття 142).

6. Так, порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці регулюється ст. 142 Закону №1402, згідно з якою розмір щомісячного довічного грошового утримання не залежить від факту проходження суддею кваліфікаційного оцінювання або призначення на посаду судді за результатами конкурсу.

7. Питання визначення розрахунку розміру відсотків вирішується відповідно до норм ч. 3 ст. 142 Закону №1402, яким визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

8. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 має 33 роки 11 місяців 15 днів роботи на посаді судді, розмір довічного грошового утримання судді у відставці склав 76%.

9. Позивач вважає своє право на отримання 90% розміру довічного грошового утримання непорушним (оскільки це його власний розмір вислуги), хоча дана норма була чинна лише на момент призначення пенсії, натомість при перерахунку довічного грошового утримання вважає за прийнятне застосувати норму чинного законодавства і врахувати розмір чинної суддівської винагороди за аналогічною посадою, хоча не отримувала її в такому розмірі під час перебування на посаді.

10. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402 не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

11. Твердження позивача, що згідно з розрахунком Вінницького апеляційного суду від 22.09.2020 №01-28/157/2020 підтверджене її право на щомісячне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% винагороди діючого судді відповідно до наявного стажу, є безпідставне та суперечить чинному законодавству, оскільки наданий до позовної заяви розрахунок стажу судді не змінює розмір щомісячного довічного грошового утримання позивачки, оскільки тривалість роботи на посаді судді залишається незмінною і складається з періодів роботи суддею з 12.04.1976 року по 16.03.2010 року, що становить 33 роки 11 місяців 15 днів.

12. Стосовно визначення стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, то порядок обчислення такого стажу не належить до компетенції органів Пенсійного фонду України. Розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці оформлює за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 року, уповноважена особа суду за останнім місцем роботи судді. За кількістю такого стажу визначається право на відставку та отримання вищевказаної виплати і не може застосовуватися до обчислення розміру довічного грошового утримання у відставці.

13. Тобто, при обчислені розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховуються лише роки роботи на посаді судді, відповідно до п. 3 ст.142 Закону №1402.

14. Крім того, період навчання ОСОБА_1 у Львівському державному університеті ім. Івана Франка не є роботою на посаді судді і не може враховуватись для призначення розміру довічного грошового утримання судді у відставці.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

15. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі постанови Верховної Ради України від 18.02.2010 за № 1913-VІ ОСОБА_1 була звільнена з посади судді у зв`язку з відставкою, відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України ст. ст. 15, 43 Закону України Про статус суддів". Наказом голови апеляційного суду Вінницької області № 77 від 16.03.2010 позивача було звільнено зі займаної посади.

16. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, довічне грошове утримання судді у відставці на момент її звільнення призначено в розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого судді.

17. Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких судді України, які перебувають у відставці, мають право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання лише за умови проходження кваліфікаційного оцінювання або призначення судді за результатами конкурсу.

18. У зв`язку зі зміною з 01.01.2020 розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Рішенням відповідача від 19.02.2020 №92 позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з підстав, що після прийняття Конституційним Судом України рішення будь-яких змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, не відбувалося.

19. Вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернулася до суду з позовом про його скасування та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

20. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16.09.2020 у справі №120/4630/20-а адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.02.2020 № 92 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 № 05-27/95/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

21. На виконання вказаного рішення суду, 26.10.2020 відповідачем прийнято рішення за №92 про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому було зменшено його розмір з 90% до 76%.

22. Крім того, при зверненні до відповідача про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач дізналася, що до її суддівського стажу не було зараховано половину часу навчання на денній формі у Львівському державному університеті ім. І.Франка - 1 рік 10 місяців 24 дні.

23. Позивач звернулась до відповідача щодо виправлення зазначеної помилки, проте рішенням відповідача №92 від 19.10.2020 їй відмовлено у включенні до загального стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період половини строку навчання у вищому навчальному закладі за денною формою навчання, що в свою чергу вплинуло на визначення відсоткового значення розміру грошового утримання судді у відставці, що підлягає виплаті.

24. Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними та такими, що порушують її права, позивач звернулася з даним позовом до суду за їх захистом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

25. Позивач зазначає, що при перерахунку довічного грошового утримання на виконання рішення суду, підлягала врахуванню лише довідка Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 у № 05-27/95/2020, а відсоткове значення не могло бути зменшено, оскільки його обраховано на підставі закону, чинного на момент призначення довічного грошового утримання, також не підлягав перегляду її стаж роботи. Окрім того, звертає увагу суду, що до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного грошового утримання не враховано два роки адвокатського стажу.

26. Правова позиція апелянта викладена в пунктах 4-14 цієї постанови.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

27. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

29. Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

30. Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

31. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон № 1402-VIII.

32. За змістом пункту 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

33. Правилами частини першої статті 142 Закону № 1402-VIІІ встановлено: судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

34. При цьому суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (частина друга статті 142 Закону № 1402-VIІІ).

35. За унормуванням частини третьої статті 142 Закону № 1402-VІІI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

36. Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

37. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

38. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого

39. Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

40. Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

41. Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

42. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 №2453-VI.

43. До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

44. При цьому, згідно із пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

45. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453-VI Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

46. Разом з цим, Законом України Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування від 16.10.2019 №193-IX, який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.

47. Надалі, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону № 1402-VIII зі змінами.

48. У вказаному рішенні Конституційний Суд зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України). Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

49. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20.

50. Вінницьким окружним адміністративним судом за наслідком розгляду справи №120/4630/20-а визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.02.2020 № 92 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 № 05-27/95/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

51. Щодо доводів апеляційної скарги, які стосуються правомірності зменшення відсотку грошового забезпечення судді у відставці, колегія суддів зазначає наступне.

52. Згідно із положеннями частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

53. Суд зазначає, що розрахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не може бути здійснений одночасно із застосуванням двох різних законів, а саме: щодо відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді по Закону №2453-VI, а розмір суддівської винагороди - по Закону №1402-VIII, оскільки такий перерахунок ставить суддів, які вийшли або вийдуть у відставку по Закону №1402-VIII у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №2453-VI, так як Закон №2453-VI передбачав, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за 20 років, а Закон №1402-VIII - 50 відсотків за 20 років суддівського стажу.

54. В свою чергу, частина третя статті 142 Закону №1402-VIII не визнавалась Конституційним судом України не конституційною.

55. Зокрема, згідно висновку Конституційного Суду України, викладеного у пункті 16 Рішення від 18.02.2020 №2-р/2020, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

56. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

57. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

58. За таких обставин, колегія суддів вважає, що перерахунок грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №2453-VI. При цьому, колегія суддів зазначає, що встановлений Конституційним Судом України єдиний підхід до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів не передбачає вибіркового застосування правових положень, як на це посилається позивач.

59. Як наслідок, право судді у відставці на здійснення перерахунку розміру довічного грошового утримання відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII передбачає обчислення розміру такого утримання виходячи зі складових суддівської винагороди, визначених статтею 135 Закону №1402-VIII та відсоткового розміру заробітної плати працюючого судді, встановленого виключно цим же Законом.

60. Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій апелянта, які полягали у незарахуванні ОСОБА_1 період - половину строку навчання у Львівському державному університеті ім. І. Франко з 10.09.1963 по 29.06.1967 - 1 рік 10 місяців 24 дні до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

61. Абзацом четвертим пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

62. При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

63. Вказані норми кореспондують зі статтею 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

64. В період з 10.09.1963 року по 29.06.1967 року ОСОБА_1 навчалась у Львівському державному університеті ім. Івана Франка, на денній формі.

65. Позивач призначена на посаду судді Іллінецького районного суду Вінницької області 12.04.1976 року, де працювала до 25.07.1979. В період з 26.07.1979 по 16.03.2010 року ОСОБА_1 працювала суддею Апеляційного суду Вінницької області.

66. На підставі постанови Верховної Ради України від 18.02.2010 за № 1913-УІ позивач була звільнена з посади судді у зв`язку з відставкою, відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України ст. ст. 15, 43 Закону України Про статус суддів", а наказом голови апеляційного суду Вінницької області № 77 від 16.03.2010 її було звільнено зі займаної посади. При цьому Апеляційним судом Вінницької області було складено розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до Закону України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-ХІІ, і який станом на 16.03.2010 року становив 35 років 9 місяців.

67. Згідно абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону України "Про статус суддів" №2862-ХІІ від 15.12.1992 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

68. Згідно з абзацом другим пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

69. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 по справі № 21-6664а15.

70. Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи ОСОБА_1 з 12.04.1976 року по 16.03.2010 року працювала на посаді народного судді Іллінецького районного народного суду Вінницької області, судді Вінницького обласного суду та судді Апеляційного суду Вінницької області, загальний стаж роботи на посаді судді становить 33 роки 11 місяців 6 днів.

71. Зважаючи на вказаний стаж роботи на посаді судді понад 10 років, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання, серед іншого, має бути зараховано половину строку навчання за денною формою у Львівському державному університеті ім. І.Франка з 10.09.1963 по 28.06.1697, що становить 1 рік 10 місяців 24 дні.

72. Таким чином, не включення апелянтом до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи позивача на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.

73. Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог позивачка про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №92 від 19.10.2020 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Львівському державному університеті ім. І.Франка з 10.09.1963 по 28.06.1697, що становить 1 рік 10 місяців 24 дні.

74. З урахуванням приведених положень законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для визначення довічного грошового утримання для позивача, як судді у відставці зі стажем роботи 35 років 9 місяців (за 20 років стажу -50%, та додатково за 15 років стажу х 2% = 30%) у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

75. При прийнятті рішення колегія суддів також враховує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

76. Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

77. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

78. Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції .

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

79. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

80. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

81. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

82. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

83. Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

84. У силу п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

85. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

86. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права під час визначення розміру відсотків суддівської винагороди судді, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру відсотків суддівської винагороди судді. В решті рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

" Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 №05-27/95/2020, починаючи з 19.02.2020 року, та виплатити заборгованість з урахуванням фактично виплачених сум.".

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.