Справа № 607/10015/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 607/10015/21 пров. № А/857/15995/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року, ухвалене суддею Вийванко О.М. у м. Тернополі у справі № 607/10015/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4261695 від 26 травня 2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується даними приладу вимірювання швидкості «TruCam».

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Таку позицію обґрунтовує тим, що дані приладу вимірювання швидкості «TruCam», зважаючи на рух транспортного засобу, в частині швидкості та часу не змінювалися. Крім того, час фіксації на одну хвилину пізніше зупинки автомобіля поліцейським. Також, позивач звернув увагу на те, що прилад вимірювання швидкості «TruCam» не зазначено як такий, дані якого додаються до постанови в якості доказів.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 26 травня 2021 року відповідач прийняв постанову серії ЕАН № 4261695 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

За змістом цієї постанови, позивач 26 травня 2021 року о 10 год. 00 хв., на 301 кілометрі автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп с. Горбаків, керуючи транспортним засобом «Lexus LX 470», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 109 км/год. перевищивши встановлене обмеження швидкості на 50 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд встановив те, що, на підтвердження порушення позивачем швидкості руху, відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, надав інформацію зафіксовану приладом вимірювання швидкості «TruCam» серії LTI 20/20 № TC001158.

Апеляційний суд дослідив дані, зафіксовані приладом вимірювання швидкості «TruCam» серії LTI 20/20 № TC001158, та встановив те, що відеозапис події, який здійснений цим приладом, не фіксував зміну швидкості автомобіля, яким керував позивач, під час руху автомобіля, а містив сталий показник швидкості 109 км/год. Сталим показником був і час фіксації 9 год. 54 хв. Змінним показником була лише дистанція руху автомобіля. Ці обставини свідчать про те, що прилад вимірювання швидкості «TruCam» серії LTI 20/20 № TC001158 не фіксував швидкість руху автомобіля в динаміці.

Виходячи із цих обставин, апеляційний суд вважає, що інформацію зафіксовану приладом вимірювання швидкості «TruCam» серії LTI 20/20 № TC001158 не можна визнати достовірною.

На користь такого висновку свідчить і та обставина, що час фіксації зазначений на приладі вимірювання швидкості «TruCam» серії LTI 20/20 № TC001158, а саме 9 год. 54 хв,. не співпадає з хронологією подій цього ранку, оскільки час зупинки автомобіля позивача після фіксації правопорушення, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського вказаний 9 год. 53 хв., тобто раніше часу фіксації правопорушення.

Виходячи із наведених обставин, апеляційний суд вважає, що дані приладу вимірювання швидкості «TruCam» серії LTI 20/20 № TC001158, в силу вимог статті 75 КАС України, є недостовірним доказом. Інших доказів вчинення позивачем правопорушення відповідач не надав.

Отже постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4261695 від 26 травня 2021 року не ґрунтується на доказах.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що відповідач не надав достовірних доказів вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4261695 від 26 травня 2021 року необхідно скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на це, позов позивача необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційний суд встановив те, що за подання адміністративного позову позивач сплатив 460,80 грн., а за подання апеляційної скарги 688,50 грн.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 1149,30 грн. судового збору.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року в справі № 607/10015/21 скасувати та прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4261695 від 26 травня 2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1149,30 грн. (одна тисяча сто сорок дев`ять гривень 30 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складений 10.11.2021 року