Справа № 140/15761/20
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 листопада 2021 року

Київ

справа №140/15761/20

адміністративне провадження №К/9901/34591/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року

у справі №140/15761/20

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації в Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області, Державна судова адміністрація України

про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої суми суддівської винагороди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 суддівської винагороди в обмеженому розмірі, за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року, згідно з статтею 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік - у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020 року та стягнення недонарахованої та недоплаченої суми суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року в сумі 144 576,35 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року, позов задоволено повністю.

16 вересня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №140/15761/20.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2021 року відмовлено в задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору, а касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (код 304) копія ухвали суду від 01 жовтня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху отримана представником скаржника 08 жовтня 2021 року.

21 жовтня 2021 року до Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків та платіжне доручення №2639 від 13 жовтня 2021 року.

Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу, були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 01 жовтня 2021 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Водночас пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Проте, посада публічної служби, яку обіймала позивачка (суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області) та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Скаржник зазначає, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року у цій справі суд першої інстанції помилково відніс справу до справ, які підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставою касаційного оскарження відповідач зазначає пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, а саме відсутність правового висновку Верховного Суду щодо визначення належного відповідача - розпорядника бюджетних коштів та наявність виділених кошторисних призначень на виплату суддівської винагороди у подібних правовідносинах, а саме обмеження розміру суддівської винагороди, за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року, згідно з статтею 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020 року.

Крім цього, скаржник зазначає, що підставою відкриття касаційного провадження у цій справі є пункти 1, 2, 4 частини другої статті 353 КАС України, а саме: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 3 та 4 частини 4 статті 328 КАС України, що є підставами для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником в касаційному порядку.

У касаційній скарзі порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.

В обґрунтування такого клопотання зазначено, що скаржник вперше звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду в межах 30 денного строку - 19 серпня 2021 року, проте ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2021 року зазначену касаційну скаргу було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Копію ухвали Верховного Суду від 31 серпня 2021 року отримано скаржником 10 вересня 2021 року, а 14 вересня 2021 року повторно направлено до Верховного Суду.

Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

За наведених обставин суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329, 330, 334, 340 КАС України в редакції Закону №2147-VІІІ,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у справі №140/15761/20.

4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.

5. Витребувати з Волинського окружного адміністративного суду справу №140/15761/20.

6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду