Справа № 640/16940/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправними та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 20.02.2021 № 11-010/2021, яким відмовлено у задоволенні скарги адвоката та залишено без змін рішення дисциплінарної палати КДКА Київської області від 24.12.2020 № 299/2020 щодо порушення відносно позивача дисциплінарної справи.

Ухвалою судді від 23.06.2021 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

14.07.2021 зареєстрована заява про відвід судді Кармазіна О.А. (недовіра судді у зв`язку із неспроможністю забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності - неспроможність судді відреагувати на факти порушення закону та прав людини головою суду та його найближчим оточенням). Позивач, посилаючись на публікації та фільми у мережі Інтернет, зазначає, що голова суду створив мафіозну структуру на базі суду і голова суду здійснює тотальний контроль над усіма суддями, жоден з яких апріорно не може гарантувати свою незалежність та безсторонність. Заявник вважає, що після такого ганебного випадку, особи не можуть називатися суддями і займати посади суддів, а сам суд має бути ліквідований. Заявник зазначає, що у нього відсутні відомості щодо засудження суддею Кармазіним О.А. діяльності голови суду. Заявник вважає суддю залежним від голови суду та, як він зазначає - "його поплічників" та покриває його або входить до організації П. Вовка та навіть є її активним членом.

Крім того, 14.07.2021 зареєстровано ще одну заяву про відвід судді Кармазіна О.А. (недовіра судді у зв`язку із неспроможністю забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності - наявність світоглядного та ідеологічного конфлікту між позивачем та суддею), оскільки суддя призначений у період режиму ОСОБА_2 , за правління якого, жодне призначення судді не здійснювалось без узгодження з такими одіозними соратниками ОСОБА_2, як ОСОБА_3 та інші посіпаки, що надає підстави недовіряти судді. Як зазначено заявником, такі судді апріорі не викликають довіри. На відміну від таких суддів, як зазначено у заяві, позивач є прихильником Революції Гідності. Тому позивач здійснював захист людей з подібними поглядами, зокрема, колишніх бійців спецроти "Торнадо", які є ідейними антагоністами таких суддів. У цій справі, як зазначає заявник, суддя з ідейних міркувань буде діяти всупереч інтересам позивача, все зробить для того, щоб ухвалити незаконне, необґрунтоване та несправедливе рішення.

14.07.2021 зареєстровано ще одну заяву про відвід судді Кармазіна О.А. (недовіра судді у зв`язку із неспроможністю забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності - свавільне тлумачення закону, перекручування обставин, демонстрація надмірного формалізму у справі).

Суть зави зводить до незгоди із процесуальним рішення судді - ухвалою про залишення позову без руху.

Крім того, 14.07.2021 зареєстрована ще одна заява про відвід судді Кармазіна О.А. (недовіра судді у зв`язку із неспроможністю забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності - свавільне тлумачення закону, перекручування обставин, перекручування обставин, покладання на позивача непередбачених законом обов`язків, висловлення суддею наперед своєї позиції у справі № 640/16212/21 (в іншій справі). Суть заяви зводиться до незгоди заявника із процесуальним рішенням судді (ухвалою про залишення позову без руху) в іншій справі. При цьому, цитування суддею в ухвалі в іншій справі норм Закону позивач вважає наперед висловленою позицією судді в іншій справі.

Листом від 16.07.2021 заявника проінформовано про перебування судді у відпустці.

10.08.2021 суддею Кармазіним О.А. розглянуто вказані заяви та ухвалою від 10.08.2021 заявлені відводи визнані необґрунтованими. Матеріали передані на автоматичний розподіл для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Ухвалою судді Васильченко І.П. від 12.08.2021 у задоволенні заяв про відвід - відмовлено. Звернута увага на те, що незгода з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу. Також звернута увага на те, що в силу ч. 3 ст. 39 КАС України відвід може бути заявлений протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі (у даному випадку провадження станом на час подання заяв про відвід не було відкрито).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року до ОСОБА_1 було застосовано заходи процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу у розмірі 10 000 гривень у дохід Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду.

Крім того, механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснення процесуальних дій (бездіяльності) зовні "схожі" на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків. Незважаючи на те, що такі дії мають повністю штучний характер, тобто не підкріплюються фактами об`єктивної дійсності, певні правові наслідки, які вигідні особі, все ж таки можуть існувати.

Слід враховувати, що наведений у частині другій статті 45 КАС України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі №826/12191/18.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі №826/12191/18.

Як вбачається з наявних матеріалів, позивачем заявлено чотири відводи судді (подано чотири заяви про відвід) і такі відводи (заяви) за висновком суду першої інстанції є зловживанням процесуальними правами, оскільки незгода з процесуальними діями судді, що має місце у даному випадку із постановленням ухвали про залишення позову без руху, не може бути підставою для відводу судді. Крім того, суд першої інстанції звернув увагу, що відвід може бути заявлений лише після відкриття провадження у справі.

Дійсно, вказані дії можуть вважатися зловживанням зі сторони позивача, наразі при прийнятті рішення судом першої інстанції, чотири факти подання заяв про відвід судді, зловживанням не визнавались.

Як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року, зазначені вище дії не були визнані зловживанням процесуальними правами, натомість, вказані заяви були розглянуті по суті та передані на автоматичний розподіл для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Беручи до уваги, що судом першої інстанції не були визнані зловживанням процесуальними правами вищевказані дії, а заяви про відвід в порядку ч.3 ст. 45 КАС України не залишалися без розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування наслідків передбачених пунктом 2 частини 2 статті 149 КАС України.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 8 ст. 139 КАС України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки щодо досліджуваного процесуального питання спір виник внаслідок неправильних дій позивача, суд дійшов висновку про покладення судових витрат на ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року про застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу у розмірі 10 000 гривень у дохід Державного бюджету України - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя В.В.Файдюк