Справа № 540/1816/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/1816/21
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації про стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської районної державної адміністрації, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заробітну плату за суміщення посад: прибиральника, сектору архітектури та містобудівного кадастру; відділу інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля; головного спеціаліста управління, а також апарату районної державної адміністрації за період з 09.07.2020 р. по теперішній час в розмірі 21403,50 грн.

В обґрунтування позову вказав, що наказом від 06.07.2020 р. № 29 ос позивача поновлено на посаді головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту з 06.03.2020 р., а наказом від 08.07.2020 р. № 33ос внесені зміни та поновлено з 09.07.2020 р. Позивач вважає, що відповідач порушив його трудові права, посилаючись на те, що відповідно до ст. 7 Закону України "Про державну службу" державний службовець має право на належні для роботи умови служби та їх матеріально - технічне забезпечення. Про зобов`язання керівника державної служби створювати умови для виконання державним службовцем своїх обов`язків вказує п. 1 ч. 2 ст. 63 цього Закону. Підпунктом 2.11 п. 2.1. розділу 2 Колективного договору на 2020-2022 роки, укладеного між Каховською РДА та трудовим колективом Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА передбачено, що адміністрація зобов`язується забезпечити умови праці та напрямок діяльності працівників у відповідності з трудовою угодою, їх професією, кваліфікацією. Пунктами 6.11 п.6.1, 6.16 та 6.18 Колективного Договору зазначено, що адміністрація зобов`язується забезпечити на кожному робочому місці та підрозділі безпечні і нешкідливі умови праці, додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці, безперебійну роботу і належний стан санітарно-побутових приміщень та виконання комплексних заходів щодо досягнення встановлених нормативів безпеки, гігієни праці та виробничого середовища, підвищення існуючого рівня охорони праці, запобігання випадкам виробничого травматизму, професійного захворювання, аваріям та пожежам. Починаючи з 09.07.2020 року по теперішній час позивач неодноразово звертався до відповідача щодо забезпечення санітарно-побутових умов у його робочому кабінеті на 3 поверсі адміністративної будівлі РДА. Незважаючи на цю вимогу позивача, відповідач зобов`язав його проводити кожного дня прибирання свого робочого кабінету, без виплати заробітної плати за цю роботу.

Крім того, позивач зазначав, що статтею 105 КЗпП визначено, що працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення без своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій(посад) або обов`язки тимчасово відсутнього працівника. Розмір доплати за суміщення професій встановлено на підставі п. 3 Постанови КМУ №1298 від 30.08.2002 р. "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" доплату за суміщення проводять в розмірі до 50 % посадового окладу (тарифної сітки) за основною посадою. За цей час відповідач, зловживаючи своїм службовим становищем, змусив позивача окрім роботи прибиральника виконати роботу, яка не відноситься до його посадових обов`язків, зокрема, виконати доручення та листи голови Херсонської обласної державної адміністрації. Відповідно до проведеного позивачу розрахунку відповідач повинен сплатити позивачу заробітну плату за суміщення професій (посад) у розмірі 21403,50 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року, ухваленим в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на не дослідження судом першої інстанції листа відповідача від 16.04.2021 року №08-01-04/70.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що наказом начальника Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА від 06.07.2020 р. № 29 ос скасований наказ від 27.09.2018 р. № 40 ос "Про звільнення ОСОБА_1 ", наказано забезпечити допуск до роботи позивача на посаді головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту з 06.03.2020 р.

Наказом начальника Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА від 08.07.2020 р. № 33 ос внесені зміни до наказу від 06.07.2020 р. № 29 ос та наказано забезпечити допуск до роботи позивача на посаді головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту з 09.07.2020 р..

Апелянт зазначає, що починаючи з 09.07.2020, тобто з дня поновлення його на посаді головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА, відповідач протиправно не виплачував позивачу заробітну плату на загальну суму 21403,50 грн. за суміщення посад у розмірі до 50 % посадового окладу, оскільки позивач постійно виконував доручення керівництва, які не належать до його посадових обов`язків.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконувались функції, передбачені посадовою інструкцією.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Правовий статус державних службовців регулюється Законом України «Про державну службу» №889-VIII (надалі Закон №889-VIII).

Статтею 5 Закону №889-VIII встановлено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Отже, норми Кодексу законів про працю України застосовуються в частині, що не врегульовані Законом №889-VIII.

Оплата праці, заохочення і соціальні гарантії врегульовані розділом VI Закону №889-VIII (ст. ст. 50-55).

Так, частиною 3 ст. 52 Закону №889-VIII передбачено, що виплата за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця встановлюється керівником державної служби державному службовцю за поданням його безпосереднього керівника у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця.

Виплата за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби встановлюється керівником державної служби за поданням безпосереднього керівника державним службовцям, між якими здійснено розподіл обов`язків за вакантною посадою, пропорційно додатковому навантаженню за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою (ч. 4 ст. 52 Закону №889-VIII).

Отже, державному службовцю, на якого покладено виконання обов`язків за вакантною посадою державної служби, встановлюється доплата за додаткове навантаження за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою пропорційно додатковому навантаженню в розмірі посадового окладу, встановленого за вакантною посадою, в залежності від відпрацьованого часу (кількість днів, коли особа виконувала обов`язки за вакантною посадою).

Тобто, для встановлення державному службовцю доплати у розмірі 50 відсотків посадового окладу за додаткове навантаження необхідна наявність таких умов: такі обов`язки повинні виконуватися за працівника, який тимчасово відсутній, або за вакантною посадою та для встановлення доплати безпосередній керівник вносить подання керівнику державної служби, до повноважень якого належить прийняття чи звільнення державного службовця. При цьому, дана доплата встановлюється керівником державної служби у спосіб видання розпорядчого акту (наказу, розпорядження) за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Закон №889-VIII регулює питання виплати заробітної плати за виконанням обов`язків іншого працівника, а тому доводи апелянта про те, що на правовідносини, що виникли між ним та відповідачем, розповсюджуються норми КЗпП України, є помилковими.

Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять докази того, що безпосередній керівник апелянта - начальник відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА звертався до керівника державної служби із поданням про встановлення апелянта доплати за додаткове навантаження та, що з даного приводу були прийняті розпорядчі акти.

Апелянт, як при розгляду справи в суді першої інстанції. та і при апеляційному оскарження не вказує, обов`язки якого саме державного службовця, посада якого була вакантна чи він був тимчасово відсутній, виконував апелянт.

Пунктом 15 посадової інструкції головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА, затвердженої начальником Управління інфраструктури, житлово-комунального господарства, захисту довкілля, оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА 09.07.2020 р., передбачено, що головний спеціаліст виконує інші завдання та доручення, визначені законом, керівництвом районної державної адміністрації, начальником управління, начальником відділу.

Апелянт ознайомлений з посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА 09.07.2020 р.

Отже, виконання доручень керівництва РДА чи безпосереднього керівника належить до функцій головного спеціаліста відділу оборонної роботи та цивільного захисту Каховської РДА, а тому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що виконання апелянтом передбачених посадовою інструкцією функцій, передбачає і виконання доручень та інших завдань, визначених як законом, та і керівництвом районної державної адміністрації, начальником управління, начальником відділу.

Відповідно до статті 102-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), положення якої кореспондуються зі ст. 19 Закону України «Про оплату праці», працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у підприємця-фізичної особи.

Суміщення професій (посад) - виконання працівником одночасно зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткової роботи за іншою професією (посадою) в основний робочий час у той самий проміжок робочого часу, що відведений для основної роботи за рахунок збільшення інтенсивності праці та обсягу виконуваної роботи при незмінній тривалості робочого часу. При цьому окремий трудовий договір з працівником не укладається, лише видається по підприємству наказ про допущення працівника до роботи за суміщенням. Працівник виконує додаткові обов`язки за іншою (суміщуваною) посадою (професією) у межах робочого часу за основним місцем роботи.

Працю сумісника оплачують пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

За виконання обов`язків за суміщуваною посадою працівнику встановлюють доплату до посадового окладу за основною посадою.

Таким чином, передумовою як для суміщення професій (посад), так і для сумісництва є наявність у штатному розписі вакантної посади. За відсутності вакансії суміщення або сумісництво неможливо.

Серед спеціальних обмежень щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, встановлених Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», статтею 25 Закону «Про запобігання корупції» державним службовцям заборонено займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Апеляційний суд зазначає, що, виконання державним службовцем обов`язків іншого державного службовця є додатковим навантаженням, за яке статтею 52 Закону №889-VIII передбачена доплата у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця, а не суміщенням посад, як на цьому наполягає апелянт.

Таким чином, апеляційний суд, як і суд першої інстанції вказує, що виконувати роботу за сумісництвом державному службовцю заборонено, крім зайняття викладацькою, науковою чи творчою діяльністю.

Норми КЗпП України могли б бути застосовані, як субсидіарні, в разі не врегулювання спірного питання спеціальними нормами, проте спірні правовідносини врегульовані нормами спеціального законодавства.

Відтак, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, апеляційним судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі №540/1816/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 09.11.2021 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.