Справа № 127/27664/21
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/289/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2021 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Михайленка А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом звернувся представник позивача адвокат Загодіренко П.О., в якому просить скасувати постанову винесену інспектором СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Бондарем О.І. постанову серії БАА №797219 від 30.09.2021 в справі про адміністративне правопорушення з підстав її незаконності.

Позов мотивовано тим, що 30.09.2021 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою серії БАА №797219, за ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає, що постанова поліцейського винесена всупереч вимог законодавства України, без всебічного та повного з`ясування обставин справи. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_2 старшим інспектором СРПП ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції Бондарем О.І. невірно застосовано норми матеріального права, а саме п. 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» Розділу 33 «Дорожні знаки», п. 8.4 Розділу «Регулювання дорожнього руху» ПДР та ч. 1 ст. 122 КУпАП, всупереч вимог ст. 245, 280 КУпАП не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, внаслідок чого неправомірно притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, події якого не існувало та яке ОСОБА_2 не вчиняв. Також, у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 старшим інспектором СРПП ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Бондарем О.І. не було зібрано та не надано для огляду (ознайомлення) на клопотання позивача будь-яких доказів, які обґрунтовують викладені в оскаржуваній постанові висновки інспектора поліції про порушення ОСОБА_1 вимог ПДР. Враховуючи зазначене, представник позивача просив позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Загодіренко П.О. в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Отже суд вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні відповідно до вимог частини дев`ятої статті 205 КАС України.

Дослідивши обставини в адміністративної справи, які підтверджені доказами наявними у справі, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту постанови серія БАА №797219 встановлено, 30.09.2021 о 16 год. 27 хв. водій ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Одеса, місце проживання: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 ), керуючи вантажним автомобілем SCANIA G400, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , повна маса 19 000 кг, рухаючись по вул. Наконечного в м. Ладижин порушив вимоги дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» ПДР, здійснив подальший рух ТЗ в зону дії даного знаку, чим порушив п. 8.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Так відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» Розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знака на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SCANIA G400, реєстраційний номер - НОМЕР_2 , рухаючись у м. Ладижин по вул. Наконечного, здійснював обслуговування відокремленого підрозділу «Ладижинська теплова електрична станція» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО», розташованого по вулиці Наконечного, 173 у м. Ладижині Гайсинського району Вінницької області, що підтверджується товарно-транспортною накладною №1428 від 30.09.2021.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте представник відповідача у відзиві не зазначив обставин, що підкріплені належними доказами, які можуть свідчити про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_3 є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Представник позивача Загодіренко П.О. також у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі 3 454 грн., зокрема 454 грн. - за сплату судового збору за подання позовної заяви та 3000грн. витрати на професійна правничу допомогу.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір в сумі 454 грн, що підтверджується квитанцією № 25881 від 11.10.2021 року.

Однак представником позивача не надано доказів сплати позивачем 3000 грн. витрат на професійна правничу допомогу.

Відтак, враховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку щодо задоволення вимоги про стягнення судових витрат з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 лише в частині стягнення витрат по оплаті судового збору в сумі 454 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Бондара Олександра Івановича серії БАА №797219 від 30.09.2021 - скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання позовної заяви у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) грн.

У стягненні судових витрат за професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 10.

Суддя