Справа № 932/3718/21(2-а/932/172/21)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2021 року м.Дніпросправа № 932/3718/21 2-а/932/172/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року у справі № 932/3718/21 (2-а/932/172/21) (суддя Кіпчанський О.М., повний текст рішення складено 08.06.2021р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (далі - відповідач) серії РАП № 292821901 від 13 квітня 2021 року про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що оскаржена постанова є неправомірною, правил дорожнього руху він не порушував, зупинив автомобіль на в`їзді до житлового комплексу, який є закритим, та пішов, щоб з іншого боку відчинити ворота, оскільки повинен був завезти вантаж на територію житлового комплексу.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, інспектором з паркування здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу Nissan Leaf, номерний знак НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 01.03.2021р.; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта - вул. Шевченка, 25, у м. Дніпро; 3) географічні координати: 48.457476, 35.054804; 4) час вчинення порушення: 13 год. 23 хв. Зазначена фотофіксація, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, розміщена на вебсайті ipkp.dniprorada.gov.ua, та є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем. З матеріалів фотофіксації чітко вбачається, що позивачем розташовано транспортний засіб безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушено пп. «и» п. 15.9 розділу 15 ПДР.

Розгляд апеляційної скарги було призначено в порядку письмового провадження відповідно до ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою серії РАП № 292821901 від 13.04.2021 року, винесеною головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Терновим Є.Ю., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Інспектором встановлено, що 01.03.2021 року о 13 год. 23 хв. по вул. Шевченка, 25 у м. Дніпро, транспортним засобом Nissan Leaf, номерний знак НОМЕР_1 , здійснено зупинку, чим порушено вимоги п.п. и) п. 15.9. Правил дорожнього руху, в частині заборони зупинки транспортному засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.3 ст.122 КУпАП, є безпідставним, оскільки у даній справі відсутній склад адміністративного правопорушення.

За наслідками перегляду судового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи із наступного.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «и» пункту 15.9 ПДР встановлено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, для висновку про наявність в діях особи складу адміністративного порушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а саме порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху посадова особа, що розглянула справу про адміністративне правопорушення, мала пересвідчитись про те, що порушення правил зупинки потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Інспекцією з паркування, разом з відзивом на адміністративний позов, надано копії фотознімків обставин порушення правил зупинки, зафіксованого в режимі фотозйомки з зображенням транспортного засобу Nissan Leaf, номерний знак НОМЕР_1 в момент вчинення правопорушення (а.с. 34-35).

Проте, розглянувши надані скаржником докази, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із наданих фотографій вбачається, що 01.03.2021 року о 13 год. 23 хв. по вул. Шевченка, 25 у м. Дніпро, транспортний засіб марки Nissan Leaf, номерний знак НОМЕР_1 , зупинений впритул до воріт в місці виїзду з території житлового комплексу.

Судом першої інстанції встановлено та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що позивач - Саверський Олег Анатолійович є керівником ОСББ «Лофт 4», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, 25. Основним видом економічної діяльності ОСББ є 81.10 комплексне обслуговування об`єктів (а.с. 22-23).

В позові позивач зазначає, що виїзд з прилеглої території, навпроти якої він залишив свій автомобіль, обладнаний механічним замком. Для обслуговування багатоквартирного будинку позивачем було привезено будівельні матеріали. Після відкриття механічного замку ним було знайдено оскаржену постанову.

Колегія суддів зазначає, що всі долучені фотографії зроблені у проміжку 1 хв. з 13.23 год. до 13.24 год., тобто докази того, що автомобіль там був зупинений більш тривалий час відсутні.

В даному випадку, щоб проїхати на територію житлового комплексу, керівнику ОСББ «Лофт 4» (позивачу у справі), слід було залишити автомобіль та відчинити ворота з внутрішньої сторони, що могло зайняти декілька хвилин.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях позивача відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, оскільки, по іншому заїхати на територію житлового комплексу через зачинені ворота, попередньо не зупинившись перед ними та не відчинивши їх із внутрішньої сторони, він не міг.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови та, як наслідок, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року у справі № 932/3718/21 (2-а/932/172/21) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак