Справа № 420/15990/21
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури про визнання протиправними дій щодо ненадання публічної інформації за запитом, зобов`язання надати позивачу повну інформацію, що запитувалась згідно інформаційного запиту, стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 50 000,00грн.

Ухвалою суду від 07.09.2021р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

04.10.2021р. до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд: прийняти уточнення позовних вимог та стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 500 000,00грн.

Ухвалою суду від 06.10.2021р. прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог.

В обґрунтування адміністративного позову позивач у позовній заяві, з урахування уточнення позовних вимог від 04.10.2021р., вказав, що 28.07.2021р. він звернувся до Генеральної прокуратури України із запитом про надання публічної інформації, а саме про стан розгляду кримінального провадження за №0003266, що внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2015р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Позивач зазначив, що того ж дня він отримав відповідь, що запит направлено за належністю для розгляду до Одеської обласної прокуратури, яка в свою чергу відповіддю від 04.08.2021р. №27-1208 вих-21 направила запит за належністю. Позивач зазначив, що станом на 01.09.2021р. відповіді на вищевикладений запит від Одеської обласної прокуратури та Київської окружної прокуратури міста Одеси не отримував та, що таким зухвалим, на його думку, ставленням до чинного законодавства України, Конституції України, Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про звернення громадян», наказів Генерального прокурора України, ігноруванням звернення позивача, та відвертою відмовою у наданні запитаної інформації відповідачем ОСОБА_1 нанесено значні матеріальні збитки, глибокі моральні страждання, душевні та фізичні травми які, як зазначив позивач, не хотілось би висвітлювати публічно. Поряд з цим, позивач вважає, що наслідками такого порушення законодавства України працівниками прокуратури, ігнорування посадовими інструкціями, вимог Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України є: обмеження прав позивача у кримінальному процесі як наслідок великі матеріальні збитки, що своєю чергою привело до моральних та фізичних страждань, погіршенню стану здоров`я від перенесених потрясінь, від цього відбулося погіршення здібностей позивача, що позбавлення можливості реалізації всіх можливостей щодо отримання гідної медичної допомоги для оздоровлення і лікування наслідків отриманих захворювань та наслідків війни, обмеження у придбанні ліків, обмеження можливості отримання санаторного медичного лікування; втрачено можливості виконанні трудових, громадських та інших обов`язків; втрачено можливості підприємницької діяльності, постійного пригніченого стану.

28.09.2021р. до суду від Одеської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив у якій представник відповідача вказав, що 03.08.2021р. до обласної прокуратури з Офісу Генерального прокурора, відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», надійшов інформаційний запит ОСОБА_1 щодо надання інформації про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003266, зареєстрований 03.08.2021р. у інформаційно- аналітичній системі ІАС СЕД за вхідним номером 41299-21 та відповідно до вимог ч.3 ст. ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», п.15 розділу IV Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора від 06.08.2020р. № 363, у разі надходження до органів прокуратури запитів на інформацію, якою вони не володіють, такі запити надсилаються належним розпорядникам у строки, визначені частинами першою та другою статті 20 Закону, з одночасним повідомленням про це запитувача. Відповідач зазначив, що враховуючи, що органом досудового розслідування у кримінальному проваджені №0003266 є слідчий відділ Одеського районного управління поліції №1 в Одеській області (колишній СВ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області), а процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами (групою прокурорів) Київської окружної прокуратури м. Одеси, то виключно окружна прокуратура є належним розпорядником запитуваної інформації. Відповідач вказав, що з урахуванням викладеного, Одеською обласною прокуратурою вказаний запит 04.08.2021р., відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», направлено листом від 04.08.2021р. № 27-1208вих-21 до Київської окружної прокуратури м. Одеси, як належного розпорядника запитуваної інформації, про що повідомлено запитувача інформації. У зв`язку з викладеним та посилаючись на те, що позивачем не наведено жодного доказу наявності взагалі будь-якої шкоди та з чого виходив позивач оцінюючи її, а також зазначивши, що прокуратура діяла правомірно, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

22.10.2021р. до суду від Одеської обласної прокуратури надійшов відзив на уточнення позовних вимог у яких представник відповідача вказав, що Одеська обласна прокуратура, розглядаючи запит ОСОБА_1 діяла у відповідності до положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», що свідчить про відсутність протиправності дій (бездіяльності) та відповідно підстав для стягнення моральної шкоди. Також, відповідач наголосив, що підставою для відшкодування шкоди є наявність всіх складових підстав для її стягнення: неправомірних дій (бездіяльності), наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою та враховуючи відсутність факту протиправності дій (бездіяльності) Одеської обласної прокуратури, відсутній й причинний зв`язок між такими діями та шкодою, якщо припустити її наявність.

28.10.2021р. до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення згідно яких позивач вказав, що із норм законів України, зокрема Закону України «Про прокуратуру», Положення про Генеральну інспекцію, процесуальних норм, статей Кримінально процесуального кодексу України в діях прокуратури мали би, на думку позивача, відбутися наступні кроки: надати відповідь на запит у встановлений законом строк, у відповідності з зазначеними термінами на його виконання; відповідно до встановленого факту провести перевірку щодо дотримання процесуальних норм, законності винесених постанов, і т.д.; за наявністю порушень звернутися до Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора. Також, позивач зазначив, що до матеріалів справи було долучено підтвердження того що протягом 7 років він неодноразово звертався до підрозділів прокуратури всіх рангів, та на його звернення гідної реакції, що відповідає нормам Українського законодавства відносно захисту прав громадянина України він не відчув жодним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

28.07.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України із запитом про надання публічної інформації, а саме про стан розгляду кримінального провадження за №0003266, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2015р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Листом Офісу Генерального прокурора від 28.07.2021р. №27/3-2274вих.21 направлено за належністю для розгляду в межах компетенції запит на інформацію ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури (а.с.4).

Листом Одеської обласної прокуратури від 04.08.2021р. №27-1208вих-21 направлено за належністю для розгляду в межах компетенції запит на інформацію ОСОБА_1 до Київської окружної прокуратури м.Одеси, про що повідомлено ОСОБА_1 (зворотній лист а.с. 4).

Позивач, зазначивши, що станом на 01.09.2021р. відповіді на запит від Одеської обласної прокуратури не отримував (копію відповіді додано позивачем), звернувся до суду із цим позовом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації визначено у Законі України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI.

Відповідно до ч.1,5 ЗаконуУкраїни «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом, а також надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до частини другої ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Такі випадки встановлені частиною першою ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно з якою публічною інформацією з обмеженим доступом, є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною 1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, діючим законодавством України встановлено обов`язок розпорядника інформації надати відповідь на запит у визначений Законом строк.

Частиною 3 ст.22 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

28.07.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Генеральної прокуратури України із запитом про надання публічної інформації, а саме про стан розгляду кримінального провадження за №0003266, що внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2015р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, який листом Офісу Генерального прокурора від 28.07.2021р. №27/3-2274вих.21 направлено за належністю до Одеської обласної прокуратури (а.с.4).

В свою чергу, листом Одеської обласної прокуратури від 04.08.2021р. №27-1208вих-21 запит на інформацію ОСОБА_1 направлено за належністю для розгляду в межах компетенції до Київської окружної прокуратури м. Одеси, про що повідомлено ОСОБА_1 (зворотній лист а.с. 4).

Пунктами 10, 11 розділу IV Інструкції про порядок забезпечення доступу до публічної інформації в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генерального прокурора 06.08.2020р. № 363 встановлено, що організація опрацювання запитів на публічну інформацію та надання відомостей за запитами на публічну інформацію здійснюється керівниками спеціальних структурних підрозділів органів прокуратури, керівниками місцевих (окружних) прокуратур.

Відповіді надаються запитувачам з копіями відповідних документів (за потреби) у строк не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Пунктом 15 розділу IV Інструкції №363 встановлено, що у разі надходження до органів прокуратури запитів на інформацію, якою вони не володіють, такі запити надсилаються належним розпорядникам у строки, визначені частинами першою та другою статті 20 Закону, з одночасним повідомленням про це запитувача.

Враховуючи вищевикладене та те, що процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0003266 здійснюється Київською окружною прокуратурою м.Одеса, суд приходить до висновку, Одеська обласна прокуратура направляючи листом 04.08.2021р. №27-1208вих-21 запит ОСОБА_1 за належністю до Київської окружної прокуратури м.Одеси, з дотриманняя строків та з одночасним повідомленням про це запитувача, діяла у порядку визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації».

У зв`язку з викладеним та враховуючи, що Одеська обласна прокуратура не є розпорядником запитуваної інформації, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо ненадання публічної інформації за запитом та зобов`язання надати позивачу повну інформацію, що запитувалась згідно інформаційного запиту є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій щодо ненадання публічної інформації, суд вважає, що похідні позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 р.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністратвиного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.