Справа № 520/16179/21
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 р. № 520/16179/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу № 520/16179/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: від 29.10.2020 № 0-2038; від 29.10.2020 року № 0-2038; від 01.03.2021 № 0-2038; від 01.03.2021 № 0-2038.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що при винесені оскаржуваних рішень відповідачем не застосовано до квартири АДРЕСА_1 як об`єкту оподаткування ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 0 відсотків, застосовано до загальної площі квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 пільгу, встановлену підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 ст. 266 ПК України та пунктом 4 Додатку 1, визначено питому вагу квартири АДРЕСА_1 та застосовано ставку податку в розмірі 41,73 грн при розрахунку податкового зобов`язання за 2019 звітний рік та в розмірі 47,23 грн при розрахунку податкового зобов`язання за 2020 звітний рік. В результаті цього, визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за квартирою АДРЕСА_3 звітному році в розмірі 1645,09 грн в 2020 звітному році - 1861,91 грн, в той час як розмір податкового зобов`язання повинен складати 0,00 грн. Також, проігноровано положення пунктів 2 та 3 Додатку 1, загальну площу квартири АДРЕСА_1 складено з загальною площею квартири АДРЕСА_2 , застосовано до загальної площі квартир пільгу, встановлену підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 ст. 266 ПК України та пунктом 4 Додатку 1 визначено питому вагу квартири АДРЕСА_2 та застосовано ставку податку в розмірі 41,73 грн при розрахунку податкового зобов`язання за 2019 звітний рік та в розмірі 47,23 грн при розрахунку податкового зобов`язання за 2020 звітний рік. В результаті цього визначено податкове зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за квартирою АДРЕСА_2 : в 2019 звітному році в розмірі 4067,75 грн, що на 721,00 грн. більше за правильний розмір податкового зобов`язання: в 2020 звітному році - 4 603,88 грн. що на 816,03 грн більше за правильний розмір податкового зобов`язання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 відкрито спрощене провадження по даній справі та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

20.09.2021 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Також, у вказаному відзиві представник податкового органу зазначив, що нормами ПК України не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі, їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, визначеної пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України. Якщо у власності фізичної особи перебувають кілька квартир, у тому числі і часток, податок обчислюється, виходячи із сумарної загальної площі.

28.09.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У власності ОСОБА_1 перебувають наступні об`єкти житлової нерухомості: квартира АДРЕСА_4 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 26.12.2008 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Давидовою Я.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за № 2805 (витяг про реєстрацію права власності № 21874182 від 13.02.2009); квартира АДРЕСА_5 , на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.11.2011 у справі № 2-2748/11 (витяг про державну реєстрацію прав № 32431365 від 11.12.2011).

Головним управлінням ДПС у Харківській області складено та направлено ОСОБА_1 наступні податкові повідомлення-рішення: № 0-2038 від 29.10.2020, згідно з яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів за 2019 податковий рік в сумі 4067,75 грн; № 0-2038 від 29.10.2020, згідно з яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів за 2019 податковий рік в сумі 1645,09 грн; № 0-2038 від 01.03.2021, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2020 податковий рік в сумі 1861,91 грн; № 0-2038 від 01.03.2021, згідно з яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2020 податковий рік в сумі 4603,88 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями податкового органу, представник позивача звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області із заявами про проведення звірки даних по даним рішенням.

Листами № 31982/6/20-40-24-16-21 від 04.08.2021 та № 33742/6/20-40-24-16-21 від 17.08.2021 відповідач повідомив про залишення без задоволення вказаних заяв.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон № 71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, а саме: податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки та плата за землю.

Відповідно до статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Статтею 265 Податкового кодексу України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Статтею 226 Податкового кодексу України визначено платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкт та базу оподаткування цим податком, а також пільги зі сплати цього податку, його ставки, податковий період, порядок та строки обчислення, нарахування і сплати цього податку.

Так, відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до п.п.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

При цьому, приписами підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України закріплено пільги зі сплати податку та передбачено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з п.п.266.6.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Положеннями п.п. "б"-"г" підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

- за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

- за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

- сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Відповідно до абз. 1 та 2 п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.

Зважаючи на вищенаведені приписи Податкового кодексу України, ОСОБА_1 , як власник двох об`єктів житлової нерухомості (квартир), право власності на які зареєстровано у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у розумінні приписів п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належні йому на праві приватної власності дві квартири - об`єктами оподаткування цим податком відповідно до п.п.266.2.1 п.266.2 статті 266 Податкового кодексу України, а їх загальна площа - базою оподаткування згідно з п.п.266.3.1 п.266.3 ст.266 цього Кодексу, яка за приписами п.п. "а" п.п.266.4.1 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України зменшується на 60 кв. метрів.

Так, зважаючи на те, що відповідно до досліджених судом правовстановлюючих документів позивачеві на праві приватної власності належать дві квартири загальною площею 196,9 кв.м. (56,7 кв.м. + 140,2 кв.м.), база оподаткування у даному випадку, з урахуванням встановленого п.п. "а" п.п.266.4.1 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України пільгового зменшення, становить 136,9 кв.м (196,9 кв.м. - 60 кв.м.).

Отже, саме на базу оподаткування у розмірі 136,9 кв.м має нараховуватися податок за встановленою ставкою.

Для обрахування сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податковий орган визначив питому вагу для кожного об`єкту нерухомості: 140,2/196,90 = 0,712 - для квартири АДРЕСА_6 , де 140,2 - загальна площа квартири; 196,9 - загальна площа об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності позивача; 57,6/196,90 = 0,288 - для квартири АДРЕСА_7 , де 57,6 - загальна площа квартири; 196,9 - загальна площа об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності ОСОБА_1 .

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 29.10.2020 № 0-2038 за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 140,2 кв.м., складає: 0,712 х 136,9 х 41,73 = 4067,75 грн, де - 0,712 - питома вага квартири; 136,9 - загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності позивача з урахуванням пільги; 41,73 - ставка податку у 2019 році (1 % х 4173,00).

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 01.03.2021 № 0-2038 за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 140,2 кв.м., складає: 0,712 х 136,9 х 47,23 = 4603,88 грн, де 0,712 - питома вага квартири; 136,9 - загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності ОСОБА_1 , з урахуванням пільги; 47,23 - ставка податку у 2020 році (1 % х 4723,00).

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 29.10.2020 № 0-2038 за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 56,7 кв.м., складає: 0,288 х 136,9 х 41,73 = 1645,09 грн, де 0,288 - питома вага квартири; 136,9 - загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності Позивача з урахуванням пільги; 41,73 - ставка податку у 2019 році (1 % х 4 173,00).

Розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 01.03.2021 № 0-2038 за об`єкт житлової нерухомості - квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 56,7 кв.м., складає: 0,288 х 136,9 х 47,23 = 1862,14 грн, де 0,288 - питома вага квартири; 136,9 - загальна площа об`єктів нерухомості, що перебувають у власності позивача з урахуванням пільги; 47,23- ставка податку у 2020 році (1 % х 4723,00).

Суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що до об`єктів нерухомості необхідно застосовувати подвійну пільгу , тобто, пільгу, передбачену рішенням Харківської міської ради № 542/17 від 22.02.2017, виходячи з наступного.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нараховано відповідно до рішення Харківської міської ради № 542/17 від 22.02.2017 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" (далі - рішення № 542/17). Так, ставка податку у 2020 році для житлової нерухомості становила 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4723,00 грн). Ставка податку у 2019 році для житлової нерухомості становила 1 % від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року (4173,00 грн).

Отже, до об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності позивача, контролюючим органом застосовано ставку податку у розмірі 1 % відсоток від мінімальної заробітної плати, встановленої законом до відповідного податкового періоду за 1 кв.м.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 12.3.7. п. 12.3 ст. 12 ПК України не дозволяється сільським, селищним, міським радам та радам об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлювати індивідуальні пільгові ставки місцевих податків та зборів для окремих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і фізичних осіб або звільняти їх від сплати таких податків та зборів.

Рішенням № 542/17 ставку податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 м2, що знаходяться у власності фізичних осіб, на 2017 та наступні роки встановлено у розмірі 0 відсотків.

Однак, вказаним рішення не відповідає вимогам ПК України та повноваженням міської

ради в частині встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв.м., що знаходяться у власності фізичних осіб у розмірі 0 відсотків.

Нормами ПК України не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, визначеної пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України.

За наведених обставин, контролюючим органом відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно правомірно нараховано ОСОБА_1 грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 та 2020 роки, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, ідентифікаційний код - 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.С. Мороко