Справа № 280/3736/21
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 листопада 2021 року Справа № 280/3736/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 158-Б)

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що викладене в листі від 24.12.2020 №0800-0605-8/70144 про відмову у вжитті заходів з метою повернення ОСОБА_1 помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 5626,15 грн.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області про повернення ОСОБА_1 суми помилково (надмірно) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 5626,15 грн., згідно з квитанцією від 30.10.2020.

Крім того, просить стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі продажу. Водночас, позивач не є платником такого збору, оскільки є особою, яка придбавала житло вперше. ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повернути помилково сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, проте отримала відмову. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою, із посиланням на норми Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі Порядок №1740) просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 17.05.2021 відкрито провадження у справі №280/3736/21; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

18.05.2021 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №28074).

Відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. від 26.05.2021 №29913), в якому зазначено, що при придбанні нерухомого майна у власність на підставі договорів купівлі продажу всі покупці мають сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, окрім громадян, які придбавають житло вперше. При цьому, питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до Порядку №1740 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020, вирішується при нотаріальному посвідченні договорів купівлі - продажу нерухомого майна за умови надання нотаріусу документів, що підтверджують звільнення від сплати збору, які зазначені у п. 15-2 Порядку №1740. Проте, позивачем сплачено збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу нерухомого майна та не надано документів, якими були би встановлені підстави для звільнення відповідача від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає про таке.

30.10.2020 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (Продавці) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено Договір купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що того ж дня вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Алейніковою Н.О. та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 2157, а позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 5 626,15 грн. (1% вартості придбаного майна), що підтверджується копією квитанції від 30.10.2020 №А72Т-Н30А-3АРК-МВ0С.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 14.12.2020, в якій просила повернути помилково сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування. У додатках до заяви позивачем зазначено: копію паспорту та ідентифікаційного номеру платника податків, копію договору купівлі-продажу житлового будинку, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.10.2020 №230430967, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.12.2020 №236741811, копію квитанції від 30.10.2020 №А72Т-Н30А-3АРК-МВ0С.

Листом від 24.12.2020 №0800-0605-8/70144 позивачу відмовлено у поверненні коштів та зазначено, що оскільки на момент посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна приватному нотаріусу не надано відповідного пакету підтверджуючих докумеентів, підстави для повернення збору у органів Пенсійного фонду України відсутні.

Вважаючи, що має право на повернення суми 5 626,15 грн., оскільки придбавала житло вперше, ОСОБА_1 звернулася до суду із даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), а питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі Порядок №1740).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 8 частини першої статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Абзаци 1 та 4 пункту 15-3 Порядку № 1740 передбачають, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами підпунктів «в» та «г» пункту 15-2 Порядку № 1740 визначено, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року); особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Суд зауважує, що особа, яка не скористалась своїм правом на подання заяви та документів, визначених підпунктами «в» та «г» пункту 15-2 Порядку № 1740 до нотаріуса, не втрачає свого права на пільги зі сплати збору та можливість його повернення в установленому законом порядку. Тому, доводи відповідача в цій частині суд відхиляє.

Однак, в спірному випадку наявність такої пільги має бути підтверджена документами, передбаченими підпунктом «в» пункту 15-2 Порядку № 1740, а саме: відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, тобто довідками з місць проживання (після 1992 року).

Також, слід звернути увагу на те, що у вказаній нормі розкрито поняття особи, яка придбаває житло вперше, а саме те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя).

З матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження статусу особи, яка придбаває житло вперше, ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.10.2020 №230430967, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.12.2020 №236741811.

Тобто, позивачем при зверненні до органу Пенсійного фонду із відповідною заявою не подано документи, передбачені підпунктом "в" пункту 15-2 Порядку № 1740 на підтвердження придбання житла вперше. Зокрема, не надано інформацію про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду (довідки з місць проживання (після 1992 року).

Тобто, при зверненні до органу Пенсійного фонду ОСОБА_1 не дотримано вимоги Порядку №1740 щодо подання повного пакету документів.

Водночас, позивач не позбавлена права повторно звернутись до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з питання повернення сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 5 626,15 грн., із наданням повного пакету документів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджується наявність у позивача права на пільги зі сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, передбачені нормами чинного законодаства, зокрема, Порядком № 1740, як особи, що придбаває житло вперше.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог питання щодо розподілу судових витрат, у тому числі витрат, по`вязаних з правничою допомогою адвоката, судом не вирішується.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 10.11.2021.

Суддя Ю.П. Бойченко