Справа № 159/3195/16
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року

м. Київ

справа №159/3195/16

адміністративне провадження № К/9901/35915/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Коваленко Н.В., Бучик А.Ю.,

розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови провести перерахунок пенсії, як державному службовцю з врахуванням підвищення заробітної плати з 01 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії, як державному службовцю згідно Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії з 01 грудня 2015 року з урахуванням підвищення заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» в розмірі 90% суми заробітку станом на грудень 2015 року.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 березня 2018 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року залишено без змін.

ОСОБА_1 звернулася до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року за виключними обставинами.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2017 року.

На вказану ухвалу суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, у якій заявлено вимогу про скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідач надав відзив на касаційну скаргу, вважає її необґрунтованою, у зв`язку з чим просить відмовити у її задоволенні.

Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення судового рішення без змін, оскільки відсутні підстави для його скасування.

Як встановлено, заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами мотивована тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 18 червня 2020 року №5-р(II)/2020 у справі № 3-189/2018(1819/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), припис пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII (далі Закон № 213-VIII), який слугував підставою відмови судом апеляційної інстанції у задоволенні її позовних вимог. Заявниця просила переглянути вказане судове рішення, скасувати його та винести нове рішення про задоволення позову.

Частиною першою статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно статті 91 Закону України від 13 листопада 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» (далі - Закон № 2136-VIII) закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно абзацу 2 резолютивної частини Рішення №5-р(II)/2020, припис пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, що визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення КСУ цього Рішення.

Позовні вимоги, заявлені позивачкою охоплюються періодом з 01 грудня 2015 року, а рішення по суті справи набрало законної сили 16 лютого 2017 року, тобто правовідносини між позивачем та відповідачем, що виникли після цієї дати, не були предметом перевірки судом у цій справі.

Зважаючи на наведене, Рішення № 5-р(II)/2020 не змінює правового регулювання спірних правовідносин.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 808/2644/18.

Колегія суддів зауважує, що на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення Восьмим апеляційним адміністративним судом, положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, були чинними та підлягали застосуванню.

Продовження існування стану порушення прав, свобод чи інтересів позивача й після ухвалення Конституційним Судом України Рішення №5-р(II)/2020 може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом для їх захисту, однак такі обставини в жодному разі не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами, оскільки спірні правовідносини в такий період часу не були предметом судового розгляду.

До того ж частиною шостою статті 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 804/3790/17 та від 15 червня 2020 року у справі № 818/784/15.

Суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення, правильно застосувавши норми матеріального права та не допустивши порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року у справі № 159/3195/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз Н.В. Коваленко А.Ю. Бучик