Справа № 216/4246/21
Суддя: Строгова Г. Г.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/4246/21
Провадження № 2-а/177/14/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2021 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участю:

секретаря судового засідання Короновської Д. І.,

представника позивача Задерецького В.А.,

представника відповідача Хайла Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4403125 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26.06.2021 відносно нього поліцейським 1 батальйону 2 роти Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пашковським М.І. винесено оскаржувану постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до зазначеної постанови 26.06.2021 о 10.17 год. позивач керував транспортним засобом ВАЗ 21043 державний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія, чим порушив п.2.1 "а" Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не є водієм, не керував транспортним засобом, а просто перебував усередині автомобіля, автомобіль не рухався. А отже постанова винесена без законних на те підстав.

Крім того відповідачем не було роз`яснено позивачу його право, передбачене ст. 268 КУпАП, користуватися юридичною допомогою адвоката та статтею 59 Конституції України, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Поліцейським не вжито жодних дій щодо надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, у зв`язку із чим останній вимушений звернутися до суду.

Присутній в судовому представник позивача позовні вимоги підтримав, просили задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке на нього накладено адміністративне стягнення.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав відзив, відповідно до якого, останній пояснив, що постанову про адміністративне стягнення винесено відповідно до вимог чинного законодавства, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, які викладені у відповідних заявах по суті справи, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 26.06.2021 серії ЕАН № 4403125, 26.06.2021 о 10 годині 17 хвилин, в м. Кривий Ріг по вул.Мерецкова, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, якого взагалі не отримував, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України.

Зазначеною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.7).

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона складена безпідставно.

Згідно з пунктом 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху (частина четверта статті 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 14.07.2015 року №596-VІІ внесено зміни до ст.258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП, тобто відповідачем правомірно винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.01.2018 року справа К/9901/5952/18.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаному випадку фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, даною статтею передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення, внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП, не здійснюється.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2018 року у справі № 286/648/17.

Як видно з відео файлу наданого представником відповідача разом із відзивом на позов «…00460» (з 07 хвилини 50 сек.), позивачу роз`яснені його права передбачені ст.. 268 КУпАП та ст.. 63 Конституції України, при цьому в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивачем не заявлено жодних клопотань.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження,

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

Згідно з ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що відповідно до довідки виданої 02.09.2021 інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП ст.лейтенантом поліції Д.Стукаленко згідно національної автоматизованої інформаційної системи України, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 категорії «С».

Відповідно до п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, одною з яких є категорія «С» призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

Як видно з постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4403125 від 26.06.2021, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21043, який відноситься до транспортного засобу категорії «В», проте ОСОБА_1 , не отримував водійське посвідчення зазначеної категорії, що крім довідки виданої 02.09.2021 інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП ст.лейтенантом поліції Д.Стукаленко, підтверджується також поясненнями самого ОСОБА_1 , які він надав на місці вчинення адміністративного правопорушення, що зафіксовано відео файлом «….0046» ( з 00 хв.18 сек; з 08 хв. 45сек; з 12 хв. 30 сек.), долученим до матеріалів справи представником відповідача.

Крім того, в своїй позовній заяві, ОСОБА_1 , зазначає, що він не є водієм, не керував транспортним засобом, а просто перебував усередині автомобіля; автомобіль не рухався. А отже постанова винесена без законних на те підстав.

Проте зазначені доводи позивача спростовуються відеозаписом зі службового автомобіля відео реєстратора, на якому зафіксовано рух ТЗ, під керуванням позивача, що підтверджується відео файлом «….0165» (з 00хв.01сек). Крім того із зазначеного відеофайла також видно, що при спілкуванні ОСОБА_1 з працівниками поліції, останній не заперечував, що саме він керував зазначеним ТЗ, права керування на яке не отримував.

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про недопустимість відеозаписів, доданих до матеріалів справи, оскільки вони отримані відповідачем в передбачений ст. 251 КУпАП спосіб, посилання на відеозапис міститься в оскаржуваній постанові.

Згідно зі ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, та керував транспортним засобом , не маючи права керування таким транспортним засобом відповідної категорії.

Отже, відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України.

Таким чином, розглядаючи справу поліцейський з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що винесена постанова серії ЕАН№4403125 від 26.06.2021 є законною та такою, що не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.Г. Строгова