Справа № 400/8522/21
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 р. № 400/8522/21
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування повідомлення від 07.09.2021 року № 100/2-14996, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (надалі позивач) до Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (надалі відповідач) з позовними вимогами про:

- скасування повідомлення головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Притуляк К.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 07.09.2021 року № 100/2-14996, щодо примусового виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у справі №400/862/20, яким позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Новоодеського професійного аграрного ліцею про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду задоволено;

- зобов`язати Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа у справі №400/862/20, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 30.06.2021 року.

Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у справі №400/862/20 позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Новоодеського професійного аграрного ліцею про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду задоволено, застосував до Новоодеського професійного аграрного ліцею, що розташований за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 218, захід реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. На виконання зазначеного рішення судом 30.06.2021 року видано виконавчий лист у справі №400/862/20, який позивачем було направлено на адресу Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Але відповідач повернув виконавчий лист з повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Вважає, що таке повідомлення суперечить вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а тому підлягає скасуванню, а його порушене право відновленню шляхом зобов`язання відповідача відкрити виконавче провадження. Зважаючи на наведене, позивач просив задовольнити його вимоги.

Ухвалою від 27.09.2021 року суд позовну заяву на підставі ст. 169 КАС України було залишено без руху та позивачу було надано строк для усунення недоліків поданого адміністративного позову.

18.10.2021 року до канцелярії Миколаївського окружного адмінстративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом з уточненою позовною заявою (з доказами направлення її учасникам справи) із зазначенням адреси електронної пошти відповідача - Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Ухвалою від 23.10.2021 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/8522/21 ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ та призначив судове засідання на 02 листопада 2021 року.

Копію ухвали 23.10.2021 направлено на поштову адресу Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Центральна, 179, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56602).

Також, вказану ухвалу направлено на офіційну електронну адресу Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (), що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції.

Довідкою про доставку електронного листа підтверджено доставку ухвали про відкриття провадження у справі від 23.10.2021 року відповідачу - 23.10.2021 року.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 02.11.2021 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмвого провадження.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 02.11.2021 року не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Суд клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області задовольнив та на підставі частини 3 статті 194 КАС України здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у справі №400/862/20 позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області задоволено, застосовано до Новоодеського професійного аграрного ліцею, що розташований за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 218, захід реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Вказане рішення набрало законної сили 15.06.2021 року.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року судом 30.06.2021 року видано виконавчий лист у справі №400/862/20.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області 09.07.2021 року звернулося до Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження за місцем знаходження боржника.

До вказаної заяви стягувачем, зокрема, додано оригінал виконавчого листа від 30.06.2021 року у справі №400/862/20.

07.09.2021 року головний державний виконавець Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 400/862/20, виданого 30.06.2021 року Миколаївським окружним адміністративним судом, у зв`язку з відсутністю примусового характеру виконання рішення.

Не погодившись із прийнятим відповідачем повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За приписами частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (надалі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно зі ст. 1 Закону України № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону України № 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року № 1403-VIII (надалі - Закон № 1403-VIII) завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За змістом частини першої статті 4 Закону № 1403-VIII діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 1403-VIII державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Відповідно до п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: зокрема, виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

При цьому, зі змісту ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що встановлення вимог до виконавчого документа повинно перш за все сприяти державному виконавцю у своєчасному та належному виконанні, у тому числі, й рішення суду, а судовий захист має відповідати вимогам ефективності та не носити лише декларативний характер.

Згідно із ч.1 ст.13, п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, виконавчий лист №400/862/20, виданий Миколаївським окружним адміністративним судом 30.06.2021 року повернуто стягувачу без виконання з підстав, визначених п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Отже, фактичною підставою прийняття спірного повідомлення слугував висновок державного виконавця про те, що пред`явлений виконавчий документ не містить дій зобов`язального характеру, а, тому, на думку відповідача, не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, з огляду на таке.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч.1 ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.373 Кодексу адміністративного судочинства України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

При цьому, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначається, окрім іншого, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у томі числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, перелік заходів, зазначених у пунктах 1-4 статті 10, не є вичерпним.

Зі змісту резолютивної частини рішення у справі №400/862/20 вбачається, що по своїй суті дане рішення є рішенням немайнового характеру, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, а саме: зупинити роботи об`єкта, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Тобто, вказаним вище рішенням суд повністю зупинив роботу об`єкта - Новоодеського професійного аграрного ліцею, експлуатацію його будівель, споруд та приміщень.

Отже, згідно з судовим рішенням, зазначений заклад, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, має утриматись від експлуатації будівель, споруд та приміщень.

Порядок виконання рішень немайнового характеру, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження» та розділом IX «Інструкції з організації примусового виконання рішень», яка затверджена наказом Міністерства юстиції України за №512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802.

Правила цих норм до рішень немайнового характеру відносять рішення: про поновлення на роботі; про відібрання дитини; про виселення боржника; про вселення стягувача; інші рішення, за якими боржника зобов`язано особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Аналіз вищенаведених норм та зміст виконавчого листа №400/862/20 дає підстави для висновку, що даний виконавчий лист відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а порядок виконання рішень такого характеру встановлено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, висновки відповідача про те, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, є помилковими та безпідставними, а тому правових підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не має.

Та обставина, що за рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у справі №400/862/20 видано виконавчий лист, вже свідчить про те, що це судове рішення за своїм змістом характеризуються реалізованістю та передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що повідомлення відповідача від 07.09.2021 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа у справі №400/862/20, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 30.06.2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист Миколаївського окружного адміністративного суду №400/862/20 від 30.06.2021 року відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, при прийнятті повідомлення, єдиною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу було те, що виконавчий лист не містить зобов`язального характеру.

Разом з тим, судом встановлено, що рішення у справі №400/862/20 є рішенням немайнового характеру, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, а саме: зупинити роботи об`єкта, експлуатації його будівель, споруд та приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд зауважує, що прийняття до виконання виконавчого листа здійснюється, шляхом винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи, виконавчий лист №400/862/20 від 30.06.2021 року повернутий позивачу, згідно оскаржуваного повідомлення, яке судом у цій справі визнано протиправним та скасовано.

За правилами ч.ч.3, 4 ст.245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У спірних правовідносинах суд встановив обов`язок відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 30.06.2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, з метою належного захисту та відновлення порушеного права позивача, якому повернуто без прийняття до виконання виконавчого документу, суд вважає за необхідне зобов`язати Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа у справі №400/862/20, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 30.06.2021 року.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь позивача як суб`єкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч.1 ст.139 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 139, 241-246, 262, 268, 269, 271, 272, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. 2-а Екіпажна, 1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код 38524996) до Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Центральна, 179, м. Нова Одеса, Новоодеський район, Миколаївська область, 56602, ідентифікаційний код 34992415) про скасування повідомлення від 07.09.2021 року № 100/2-14996, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Притуляк К.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 07.09.2021 року № 100/2-14996, щодо примусового виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у справі №400/862/20, яким позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Новоодеського професійного аграрного ліцею про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду задоволено.

Зобов`язати Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа у справі №400/862/20, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 30.06.2021 року.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 09.11.2021 року.

Суддя Г. В. Лебедєва