Справа № 140/8200/21
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/8200/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області) про стягнення несплаченого середнього грошового забезпечення за період з 01 липня по 31 липня 2021 року у розмірі 15214,49 грн з урахуванням проведеного перерахунку грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16.04.2018 по 22.03.2019 позивач проходив службу в Нововолинському відділенні поліції Володимир-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - Нововолинський ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області) на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції.

22.03.2019 позивач був прийнятий на військову службу за контрактом у Військову частину НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 ) на посаду головного сержанта - командира відділення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, яку проходить по даний час.

23.04.2019 наказом ГУНП у Волинській області №116 о/с позивача було звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20 позивача поновлено на вказаній посаді з 24.04.2019 та допущено до негайного виконання рішення суду у цій частині. Крім того, цим рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за період з 23.03.2019 по 13.02.2020 на загальну суму 160 979,12 грн та допущено до негайного виконання виплату грошового забезпечення в межах стягнення за один місяць у сумі 14 723,70 грн.

Наказом ГУНП у Волинській області від 28.02.2020 №83 о/с ОСОБА_1 з 24.04.2019 поновлено на вказаній посаді.

Листом ГУНП у Волинській області від 20.03.2020 №340/04/29-2020 позивача повідомлено, що в подальшому нарахування і виплата грошового забезпечення буде здійснюватися відповідно до порядку визначеному наказом МВС України від 06.04.2016 №260 «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі - Порядок №260). Проте за липень 2021 року позивачу грошове забезпечення не виплачувалось взагалі.

ОСОБА_1 вказує, що нормами Закону №580-VIII та Порядку №260 не визначено розміру грошового забезпечення поліцейського, яке за ним зберігається у випадку укладення контракту про проходження військової служби під час дії особливого періоду, а відтак, до спірних правовідносин необхідно застосовувати відповідні норми трудового законодавства, зокрема, частин другої, третьої статті 119 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

На думку позивача, розмір середньоденного грошового забезпечення позивача з врахуванням перерахунку розміру надбавки за стаж служби в поліції складає 490,79 грн, а тому грошове забезпечення, яке підлягає виплаті за липень 2021 року становить 15214,49 грн. З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.17).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.20-23) представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з тих підстав, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми спеціального законодавства. Крім того, у зв`язку із надходженням до ГУНП у Волинській області актів про невихід позивача на службу в Нововолинське ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області в період з 01.07.2021 по 30.07.2021, на виконання пункту 8 Порядку №260, ГУНП у Волинській області було видано наказ від 25.08.2021 №290 о/с про припинення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин в період з 01.07.2021 по 30.07.2021.

03.09.2021 на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив також визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 25.08.2021 №290 о/с в частині припинення йому виплати грошового забезпечення за період з 01.07.2021 по 31.07.2021 (а.с.50).

Також позивач на адресу суду надіслав відповідь на відзив, в якій просив позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому зазначив, що станом на 31.07.2021 підстав, передбачених п.8 розділу І вищевказаного Порядку, а саме, відповідного наказу, у відповідача не існувало (а.с.52-53).

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 16.04.2018 проходив службу в Нововолинському ВП Володимир-Волинського ВП ГУ НП у Волинській області на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції.

22.03.2019 позивач був прийнятий на військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 на посаду головного сержанта - командира відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону, контракт укладено на 3 роки (а.с.7-8).

23.04.2019 наказом ГУНП у Волинській області №116 о/с позивача було звільнено зі служби за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вказані фактичні обставини встановлені рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2020, та в силу приписів частини четвертої статті 78 КАС України не доказуються при розгляді цієї справи.

Так, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2020, у справі №140/123/20 позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано накази від 18.04.2019 №476/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », від 23.04.2019 №116 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області з 24.04.2019, стягнуто з ГУНП у Волинській області в користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 160 979,12 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та виплати грошового забезпечення у межах стягнення за один місяць у сумі 14 723,70 грн допущено до негайного виконання, визнано протиправною бездіяльність ГУНП у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 13.05.2002 по 01.07.2010 у податковій міліції, зобов`язано ГУ НП у Волинській області зарахувати до стажу служби в поліції ОСОБА_1 наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 13.05.2002 по 01.07.2010 у податковій міліції та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) за час служби в органах поліції ОСОБА_1 з урахуванням вислуги років з 13.05.2002 по 01.07.2020 у податковій міліції, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Наказом ГУНП у Волинській області від 28.02.2020 №83 о/с «По особовому складу», виданого на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20, поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області з 24.04.2019 (а.с.9).

Листом від 20.03.2020 №340/04/29-2020 ГУНП у Волинській області повідомило ОСОБА_1 про виконання рішення суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20 в частині, що стосується негайного виконання, та про те, що в подальшому нарахування та виплата грошового забезпечення буде здійснюватися відповідно до Порядку №260 (а.с.10).

На підставі актів про невихід на роботу за період з 01.07.2021 по 30.07.2021 (а.с.25-46) 25.08.2021 ГУНП у Волинській області видало наказ №290 о/с «По особовому складу», відповідно до якого на підставі Порядку №260 припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку із відсутністю на службі без поважних причин з 01.07.2021 по 30.07.2021 ОСОБА_1 , капітану поліції, старшому дільничному офіцеру поліції сектору превенції Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області (а.с.47).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 4 частини десятої статті 62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» (далі - Постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктами 3, 4 розділу І Порядку №260 (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

За приписами пунктів 6, 7 розділу І Порядку №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат. Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Пунктом 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Суд зазначає, що норми спеціального законодавства, а саме Закон №580-VIII та Порядок №260, не регулюють питання виплати грошового забезпечення поліцейським, які прийняті на військову службу за контрактом, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми КЗпП України.

Відповідно до частини третьої статті 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із частиною другою статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-XII) громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».

Аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що за працівниками, прийнятими на військову службу за контрактом, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форми власності, в яких вони працювали на час призову/прийняття на військову службу.

Рішенням Ради національної безпеки та оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01.03.2014, яке введене в дію Указом Президента України від 02.03.2014 №189/2014, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом в умовах кризової ситуації (а.с.7-8), що загрожує національній безпеці, тобто під час дії особливого періоду, суд вважає, що на нього поширюються гарантії, передбачені статтею 39 Закону №2232-XII та статтею 119 КЗпП України, зокрема, щодо збереження за ним місця роботи, посади і середнього заробітку в установі, в якій він працював.

Вказані обставини та висновки викладені також у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 та постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2020 у справі №140/123/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскільки на позивача поширюються гарантії, передбачені статтею 39 Закону №2232-XII та статтею 119 КЗпП України (зокрема, щодо збереження за ним місця роботи, посади і середнього заробітку в установі, в якій він працював), тому відповідач протиправно, тобто в порушення частини третьої статті 119 КЗпП України, прийняв оскаржуваний наказ від 25.08.2021 №290 о/с «По особовому складу» щодо припинення виплати грошового забезпечення капітану поліції ОСОБА_1 , у зв`язку із чим позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного наказу в частині припинення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.07.2021 по 30.07.2021 належить задовольнити.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача недоплаченого грошового забезпечення за період з 01.07.2021 по 31.07.2021 включно у розмірі 15214,49 грн з урахуванням проведеного перерахунку грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років), суд виходить з такого.

Так, Закон №580-VIII та Порядок №260 не регулюють питання складу, розміру та порядку обчислення грошового забезпечення поліцейським, які прийняті на військову службу за контрактом, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Порядку №100.

Положеннями абзацу четвертого пункту 4 розділу ІІІ Порядку №100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 №542) визначено, що працівникам, які були звільнені в запас з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та повторно призвані для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, обчислення середньої заробітної плати проводиться з урахуванням норм цього Порядку. У разі коли розрахована в установленому порядку середня заробітна плата є нижчою від середньої заробітної плати, яка зберігалась за працівником протягом періоду попередньої військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, для розрахунку компенсації застосовується середня заробітна плата, яка зберігалась за працівником протягом періоду попередньої військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. Тобто, положення абзацу четвертого пункту 4 розділу ІІІ Порядку №100 вказують, що цей Порядок №100 застосовується для обчислення середньої заробітної плати працівників, призваних для проходження військової служби на особливий період.

Згідно із підпунктом «л» пункту 1 розділу І Порядку №100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до абзацу третього пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №100 передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Згідно із пунктом 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З огляду на наведені норми Порядку №100 суд зазначає, що оскільки контракт про проходження військової служби укладено 22.03.2019 (а.с.7-8), тому грошове забезпечення необхідно обчислювати за період січень-лютий 2019 року.

Як слідує з інформації про нараховане та сплачене грошове забезпечення за період з 01.01.2019 по 28.02.2019 з урахуванням проведеного перерахунку на підставі рішення суду від 14.02.2020 у справі №140/123/20 (в частині надбавки за вислугу років), грошове забезпечення позивача за січень 2019 року становить 15445,01 грн, за лютий 2019 року 14802,15 грн (а.с.63). Отже, середньоденне грошове забезпечення позивача складає 512,66 грн (15445,01 грн + 14802,15 грн / 59 днів) (а.с.63).

Відтак, середній заробіток (грошове забезпечення), збереження якого за позивачем передбачене частиною третьою статті 119 КЗпП України, що підлягав виплаті за період з 01.07.2021 по 31.07.2021, складає 15892,46 грн (512,66 грн х 31 днів).

Як вбачається із листа від 26.08.2021 №1288/29/01-2021 (а.с.48), позивачу у липні 2021 року було нараховане грошове забезпечення у розмірі 7646,03 грн, однак відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 22.07.2021 №236 о/с в липні 2021 року було проведено перерахунок грошового забезпечення за червень 2021 року та утримано в липні 2021 року. Отже, за липень 2021 позивачу грошове забезпечення не виплачене.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у Волинській області від 25.08.2021 №290 о/с «По особовому складу» в частині припинення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.07.2021 по 30.07.2021, стягнення середнього грошового забезпечення за період з 01.07.2021 по 31.07.2021 в розмірі 15892,46 грн з урахуванням проведеного перерахунку грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 25 серпня 2020 року №290 о/с «По особовому складу» в частині припинення виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01 липня 2021 року по 30 липня 2021 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 несплачене грошове забезпечення за період 01 по 31 липня 2021 року в розмірі 15892,46 грн (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто дві грн 46 коп.) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 11, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій