Справа № 420/7823/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 420/7823/19
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року, ухвалене в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження в м. Одесі, по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 14.05.2019 року № , № , № .

Позовні вимоги обгрунтиовано тим, що відповідачем було проведено перевіркупозивача, складено акт, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає, що вони прийняті з порушенням норм податкового законодавства, а тому звернувся до суду про їх скасування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 14.05.2019 року, Форма С, № , № . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 496,57 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 57 копійок).

Не погоджуючись з таким рішенням в частині відмови у визнанні протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення № від 14.05.2019 р., позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення № від 14.05.2019 р. та винести нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що оскільки ліцензії закінчували свою дію 26.10.2018 р., апелянт завчасно подав заяву про отримання ліцензій для реалізації алкогольних та тютюнових виробів і отримав відповідні ліцензії 25.10.2018 р., тобто раніше ніж закінчили свою дію попередні дозволи. Попри вищевикладене, суд першої інстанції не врахував дані факти, не взяв їх до уваги та виніс своє рішення без дослідження даних обставин.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що за період 2017-2018 р.р. ФОП ОСОБА_1 були видані ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями з термінами дії: з 26.10.2016 до 26.10.2017; з 26.10.2017 до 26.10.2018 та з 31.10.2018 до 31.10.2019 р.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача представник позивача адвокат Врона А.В. зазначає, що податкові повідомлення-рішення прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України, необгрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. З огляду на зазначене, представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС в Одеській області видано наказ від 26.03.2019 року № 2227 Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) (а.с.84-85).

Направлення на перевірку від 26.03.2019 року № 1166, № 1165 та копію наказу від 26.03.2019 року № 2227 про проведення фактичної перевірки вручено ОСОБА_2 26.03.2019 року. (а.с.86, 87)

За результатами проведеної перевірки складено Акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального, дата реєстрації акта в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання: 05.04.2019, реєстраційний № 723/15-32-40-03/ НОМЕР_1 . (т.1 а.с.88-91).

На підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 14.05.2019 року № , № , № .

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 14.05.2019 року № , № , № , позивач звернувся до суду із вищенаведеними позовними вимогами.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволення в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області від 14.05.2019 року, Форма С, № , № . В частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення 14.05.2019 року № суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають зпадоволенню.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України), Господарським кодексом України від 16.01.2003 року № 436-ІV (далі ГК України), Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі Закон № 481/95-ВР), Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 № 462), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300 (далі Порядок № 1588).

Згідно зі ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з п. 8 ст. 4 Закону № 755-IV фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до пп. 19-1.1.4. п. 19-1.1. ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Згідно з пп. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19 -3 цього Кодексу: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до пп. 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи та службові особи контролюючих органів зобов`язані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1. ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п. 80.7. ст 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до абз. 1 п. 8.5. розділу VIII Порядку № 1588 у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою № 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни.

Відповідно до Додатку до Повідомлення за формою № 20-ОПП (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) Пам`ятка для заповнення розділу 3 Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, зокрема у графі 9 Стан об`єкта оподаткування зазначається: 1 - будується/готується до введення в експлуатацію; 2 - експлуатується; 3 - тимчасово не експлуатується; 5 - непридатний до експлуатації; 6 - об`єкт відчужений/повернутий власнику; 7 - зміна призначення/перепрофілювання; 8 - орендується; 9 - здається в оренду.

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР, зокрема імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 14.05.2019 року № , № , колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, копію наказу від 26.03.2019 року № 2227 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та направлення на проведення перевірки від 26.03.2019 року №№ 1165, 1166 пред`явлені ОСОБА_2 особі, якою фактично проведено розрахункову операцію.

ОСОБА_2 26.03.2019 року також отримано запит представників ГУ ДФС в Одеській області Про надання документів, адресований на ім`я позивача.

Саме цією особою, яка відповідно до її письмових пояснень від 26.03.2019 року працює на посаді продавця в магазині за адресою АДРЕСА_1 , перевіряючих фактично допущено до перевірки.

Інших осіб, зокрема позивача або його уповноваженого представника, при цьому не було.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 27.02.2019 року остання звільнена з посади продавця продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_1 з 28.02.2019 року.

Як вбачається з заяви ОСОБА_2 від 07.05.2019 р. на ім`я ФОП ОСОБА_3 та наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2 з 08.05.2019 р. прийнята на посаду продавця продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_3 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що станом на 26.03.2019 р. продавчиня ОСОБА_2 не була працівником ФОП ОСОБА_1 .

Крім цього, відповідно до довідки про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій, виданої ГУ ДФС в Одеській області (Київський р-н м. Одеси) форми № 6-РРО від 06.03.2019 року, дата скасування реєстрації РРО фіскальний номер 06 березня 2019 року, дата видачі довідки 06 березня 2019 року.

Відповідно до договору оренди від 1 листопада 2018 року, укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , як Орендодавцем, та позивачем, як Орендарем відповідно якого, зокрема: 1.1 Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування частину нежилих приміщень першого поверху площею 75 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (далі за текстом Об`єкт оренди).

Відповідно до угоди від 02.03.2019 року про припинення дії договору оренди від 01.11.2018 р. об`єкт оренди (частина нежилих приміщень першого поверху площею 75 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ) за договором оренди від 1 листопада 2018 року повернутий позивачем власнику.

Про зазначену обставину відповідача повідомлено 07.03.2019 року повідомленням Форми № 20-ОПП від 06.03.2019 року та повідомленням Форми № 20-ОПП від 12.03.2019 року.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що належними та допустимими доказами позивачем доведено, що після 06.03.2019 року та відповідно станом на час проведення спірної перевірки (з 26.03.2019 року по 04.04.2019 року) у позивача не було підстав (фактичних і юридичних) та об`єктивної можливості для здійснення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, щодо доводів відповідача про те, що у позивача були дійсні ліцензії: на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1801099 термін дії з 31.10.2018 до 31.10.2019; на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1801126 термін дії з 31.10.2018 до 31.10.2019, слід зазначити, що сам по собі факт наявності дійсної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами об`єктивно не підтверджує обставину щодо фактичного здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Щодо обґрунтування відповідача встановлених порушень додатками до акту перевірки № 1, № 2, № 3, № 4 слід зазначити таке.

Згідно зі змістом вказаних додатків №№ 1-4 до акта перевірки, ними встановлено дані про наявний товар, що знаходиться в реалізації (на збереженні) та перевірений суцільно (вибірково).

При цьому, згідно зі змістом акта перевірки, зокрема прибуткові накладні при перевірці використано вибірково.

Проте, ні у додатках №№ 1-4 до акта перевірки не конкретизовано, ні в самому акті перевірки не встановлено дані про наявний товар, а саме знаходиться він в реалізації чи на збереженні.

При цьому, позивачем зазначено, що накладних з вказаними відповідачем реквізитами у позивача немає та надано суду фотокопії додатків до акта перевірки від 26 березня 2019 р. об`єкта торгівлі та громадського харчування, в яких не вказано (не внесено дані), зокрема: номер накладної, код та назва постачальника, вартість товарів.

Отже, виходячи з встановленого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що додатки до акту перевірки № 1, № 2, № 3, № 4 не є належними доказами на підтвердження обставини фактичного провадження позивачем господарської діяльності.

Також, суд не бере до уваги надані відповідачем на доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, звіти про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі за 3 місяць 2019 року та за 11 місяць 2018 року, з таких підстав.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі змістом акта перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вищевказані звіти позивача не зазначені в акті, як такі, що надано до перевірки та/або використані при перевірці.

Жодних доводів щодо вжиття відповідачем всіх можливих заходів для отримання доказів, які не були покладені в основу оскарженого рішення до його прийняття, але які не були отримані з незалежних від нього причин, відповідачем не наведено та доказів на їх підтвердження не надано.

Крім того, як зазначено вище, вказані звіти подано за 11 місяць 2018 року, тоді, як дія договору оренди від 1 листопада 2018 року з позивачем припинена 02.03.2019 року та 07.03.2019 року про повернення об`єкта оренди власнику повідомлено відповідача.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог у зазначеній частині та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновкм суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення від 14.05.2019 року, Форма С, № , № , прийняті Головним управлінням ДФС в Одеській області: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому вони є протиправними та підлягають скасуванню, відповідно адміністративний позов у зазначеній частині підлягає задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 14.05.2019 року № , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно зі змістом акта про результати фактичної перевірки, дата реєстрації акта в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання: 05.04.2019, реєстраційний № 723/15-32-40-03/ НОМЕР_1 , перевіркою встановлено, зокрема:

4) в порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (із змінами та доповненнями) встановлена реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій в період з 26.10.2018 до 31.10.2018 року, а саме реалізовано алкогольних напоїв на суму 161,0 грн. (29.10.18 р. пиво Балтика № 7 0,5 л 20,0 грн; пиво Арсенал 2,0 л 30,0 грн; горілка Зелений день Анд 0,5 л 91,0 грн.) та реалізовано тютюнових виробів на загальну суму 268,5 грн. (27.10.18 р. Сигартети Капрі сині 29,0 грн; 27.10.18 р. Сигарети Парламент 44,50 грн.; Сигарети Ротмант Роял сині 29,50 грн.; 27.10.18 р. Сигарети Стим Ладс роз 28,50 грн; 28.10.18 р. Сигарети Ротманс Демі 32,50 грн; 28.10.18 р. Сигарети Кент 4 Сільвер 37,0 грн; 28.10.18 р. Сигарети Ротманс Демі 32,50 грн; 28.10.18 р. Сигарети Кент 4 Сільвер 37,0 грн; 29.10.18 р. Сигарети Esses 38,0 грн).

20.11.2019 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було надано відповідь № 4819/В/15-32-32-01-13 на адвокатський запит, в якому надано інформацію, що в період 2017-2018 рр. ФОП ОСОБА_1 видані ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: реєстраційний номер ОД014373 термін дії з 26.10.2016 до 26.10.2017; реєстраційний номер ОД028935 термін дії з 26.10.2017 до 26.10.2018; реєстраційний номер НОМЕР_2 термін дії з 31.10.2018 до 31.10.2019;

- 16.12.2019 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області було надано відповідь № 6227/В/15-32-32-01-13 13 на адвокатський запит, в якому надано інформацію, що в період 2017-2018 рр. ФОП ОСОБА_1 видані ліцензії на право роздрібної тютюновими виробами за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: реєстраційний номер ОД012409 термін дії з 26.10.2016 до 26.10.2017; реєстраційний номер ОД026736 термін дії з 26.10.2017до 26.10.2018; реєстраційний номер НОМЕР_3 термін дії з 31.10.2018 до 31.10.2019.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем здійснено реалізацію алкогольних напоїв 29.10.2018 р. та 27,28,29.10.2018 р. тютюнових виробів, в той час, коли дія ліцензії закінчилась, а тому відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення.

Колегія суддів вважає помилковими такі висновку суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч.1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч.1 ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Як вбачається з матеріалів справи ліцензії на вищевказані види діяльності закінчували свою дію 26.10.2018 р.

Судом встановлено, що позивачем було вжито всіх заходів на те, щоб вчасно перереєструвати відповідні ліцензії на право торгівлі підакцизним товаром і отримав відповідні ліцензії 25.10. 2018 р. (т.1 а.с. 13), тобто раніше, ніж закінчили свою дію попередні ліцензії.

З наданої до суду ліцензії вбачається, що вона зареєстрована 25.10.2018 року, однак термін її дії визначено з 31.10.2018 р. до 31.10.2019 р.

Судом встановлено, що строк дії попередньої ліцензії закінчувався 26.10.2018 р.

Позивач завчасно звернувся до відповідача про видачу ліцензії для торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, що свідчить про те, що ним було вжито всі заходи для завчасної перереєстрації відповідних документів, щоб здійснювати свою господарську діяльність відповідно до чинного законодавства. Встановлення іншої дати терміну дії ліцензії (а саме з 31.10.2018 р., тоді як строк попередньої ліцензії закінчував діяти 26.10.2018 р.) призвело до порушення прав позивача, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про скасування податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення припустився порушень норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.05.2019 року № , у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовної вимоги.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви позивачем додано квитанцію № 3823 від 18 грудня 2019 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову в сумі 2305,20 грн. (т.1 а.с.8)

Проте, виходячи зі змісту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивачем заявлено вимоги майнового характеру на загальну суму 83657,00 грн.

Отже, належна сума судового збору за подання даного позову складає 836,57 грн. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню з відповідача Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 496,57 грн. ((17000грн.+32657грн.)х836,57грн.:83657грн.).

Оскільки, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а рішення суду першої інстанції у відповідній частині скасуванню, тому підлягає стягненню судовий збір у розмірі 340 грн. за відповідну частину та 1152,60 грн. за подання апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 14.05.2019 року № скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позовну вимогу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 14.05.2019 року № .

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1492,6 грн. (одна тисяча чотириста дев`яносто дві гривні шістдесят копійок).

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик