Справа № 200/6158/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року справа №200/6158/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: судді-доповідача: Казначеєва Е.Г., суддів: Блохіна А.А., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 р. у справі № 200/6158/21 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення відповідача протиправним, зобов`язання відповідача вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ) в якій просив: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 17.04.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.04.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2018 року №1078; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді правничої допомоги у розмірі - 6000,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2015 року по 17 квітня 2017 року; зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 17 квітня 2017 року; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Військової частина НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. В інший частині позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись з таким рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не була врахована підстава звернення до суду - відмова Відповідача провести нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.04.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. Січень 2008 року є місяцем підвищенням тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку № 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Дії відповідача щодо невиплати індексації зумовлені зокрема невірним визначенням базового місяця проведення індексації.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 гривень, та ухвалити нове судове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом першої інстанції не досліджено те, що адвокатом Буряк Оленою Миколаївною не одноразово подавалися позовні заяви до військових частин з того самого предмету спору, а саме не виплата індексації грошового забезпечення.

Матеріалами справи не підтверджено понесення часових та матеріальних витрат АО «МОДУМ» на здійснення математичних розрахунків невиплаченої індексації грошового забезпечення позивача, з огляду на що вказана сума - 2000 грн не повинна братися до уваги судом при обрахунку витрат позивача на правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

З витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині на підставі штату №04/107, введеного в дію директивою Міністерства Оборони України від 08 грудня 2014 року № Д-322/1/43 нижчепойменованих офіцерів зрахувано до списків особового складу та призначено на посаду підполковника ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача збройних сил України Збройних Сил України (по особовому складу) від 17 лютого 2015 року №36 на посаду заступника командира бригади по роботі з особовим складом - начальника відділення по роботі з особовим складом військової частини польова пошта НОМЕР_3 , який прибув військової частини польова пошта НОМЕР_4 , з 13 березня 2015 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення і вважати, що з 13 березня 2015 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 1164 гривень на місяць, шпк полковник. Вирішено виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 90% місячного грошового забезпечення; додаткову грошову винагороду у розмірі 60% місячного грошового забезпечення; надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Підстава: припис командира військової частини польова пошта В2830 №89 від 12.03.2015 (вх.№192 від 13.03.2015), рапорт про прийом справ та посади (вх.№193 від 13.03.2015).

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 17 квітня 2017 року № 101, був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 17 квітня 2017 року.

Відповідно до довідки відповідача про розрахунок індексації грошового забезпечення за період січень 2015 року 17.04.2017 від 16.06.2021 №0989/10/505, сума індексації складає 33781,63 грн., базовим місяцем для розрахунку індексації зазначено січень 2008 року

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що позивачу за час проходження його служби з грудня 2015 року по квітень 2017 року відповідачем не виплачувалась індексація грошового забезпечення. При цьому, з письмової відповідей відповідача та відзиву на позов вбачається, що невиплата індексації зумовлена, зокрема, визначенням іншого базового місяцю для початку обчислення індексації ніж визначений позивачем.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Положеннями статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі-Закон №1282) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

На підставі статті 4 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Як визначено абзацом 2 частини 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

При визначені розміру індексації визначальним є встановлення «базового» місяця, щодо питання визначення базового місяця за період з 01.12.2015 по 17.04.2017, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивача прийнято на службу з березня 2015, тому при визначенні «базового» місяця для початку обчислення індексації застосуванню підлягає абзац 3 пункту 10-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Відповідно до абзацу 3 пункту 10-1 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу (в редакції чинній до 01 грудня 2015 року). Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації( п.10-2 Порядку 1078).

Абзац пункту 10-1 Порядку № 1078 застосований в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, яка була чинна до 01 грудня 2015 року.

Після 01 грудня 2015 року до Порядку № 1078 внесено зміни та, зокрема, змінено редакцію пункту 10-2, згідно з яким змінилися правила індексації оплати праці (грошового забезпечення) для працівників.

За новим правилом обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

На підставі пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Згідно з п.14 Порядку №1078 роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Мінсоцполітики в листі від 28.04.2016 № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в наступному: "Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Враховуючи викладене та наведені у листі дані, для працівника, який працює з лютого 2014 року, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватись з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулося у квітні 2012 року, то для визначення суми індексації такому працівнику з грудня 2015 року має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з травня 2012 року".

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01.01.2008 та діяла на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено в тому числі схему посадових окладів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Тобто, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивача в даному випадку за період з 01.12.2015 по 17.04.2017 є січень 2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008 та якою було підвищено посадові оклади військовослужбовцям.

При цьому, підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з абзацами 4-5 пункту 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Таким чином, є протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення та зобов`язання нарахувати та виплатити зазначену індексацію за період з 01.12.2015 по 17.04.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.

Суд не приймає посилання відповідача на відсутність бюджетних асигнувань на виплату індексації, та зауважує, що Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" зазначав, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Суд не приймає посилання відповідача та суду першої інстанції на дискреційні повноваження щодо визначення базового місця для обрахунку індексації, з огляду на наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 13.02.2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 року у справа № 461/2579/17, від 20.03.2018 року у справі № 820/4554/17, від 03.04.2018 року у справі № 569/16681/16-а та від 12.04.2018 року справа № 826/8803/15, дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційними повноваженнями є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Однак, у цій справі відповідач та суд помилково вважає повноваження відповідача дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Відсутність бюджетних асигнувань на виплату індексації, з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини у рішенні по справі "Кечко проти України" в якому зазначено, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

При цьому, не проведення відповідачем індексації відбулось у тому числі з підстав невірного визначення базового місяця для її обрахунку. Отже, визначення базового місяця у даному випадку є спірним питанням, яке і визначає право позивача на проведення індексації та визначення її розміру.

Стосовно посилання суду першої інстанції, як на підставу для відмови в задоволені позовних вимог в частині зобов`язання нарахувати індексацію на довідку-розрахунок індексації грошового забезпечення за період січень 2015 року 17.04.2017 від 16.06.2021 №0989/10/505 за якою позивачу нараховано індексацію за спірний період в розмірі 33781,63 грн., з визначенням базового місяця для розрахунку індексації зазначено січень 2008 року, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, звернення позивача відбулось з підстав не нарахування та виплати індексації, та невірного визначення відповідачем базового місяця для проведення індексації. Надана довідка складена після звернення позивача до суду та не містить інформації, що вказана сума була нарахована позивачу, а лише містить розрахунок індексації з визначенням «базового» місяця для початку обчислення індексації як січень 2008 року.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить висновку про наявність підстав задоволення позову у цій частині.

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу, які позивач поніс в суді першої інстанції.

Частина 4 статті 139 КАС України встановлює, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За частиною 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Стаття 134 КАС України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин 1 та 2 статті 134 КАС України, кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підтвердження складу та розміру витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто законодавець визначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

У підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу матеріали справи містять: договір про надання правничої допомоги від 21.08.2020 №04/22-08, акт виконаних послуг від 23 квітня 0221 до договору про надання правничої допомоги; прибутковий касовий ордер на суму 6000,00 грн.

З акту виконаних послуг від 23 квітня 2021 до договору про надання правничої допомоги на загальну суму 6000,00 грн. вбачається, що адвокатським об`єднанням виконано такі послуги: - надання консультацій та узгодження правової позиції 0,5 год.; опрацювання нормативно-правових актів з приводу соціального і правового захисту військовослужбовців-0,5 год.; складання позовної заяви про стягнення індексації грошового забезпечення військо службовця, а також звірення додатків для суду та сторін 1.5 год.

Отже, сума підтверджених витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, згідно вищевказаним доказам, складає - 6000 грн.

Суд зазначає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, тобто відповідача. В той же час позивачем надано документи в підтвердження понесених витрат.

Відповідач як підставу для відмову у відшкодуванні понесених витрат на правничу допомогу посилався на недоведеність понесених витрат, проте, зазначене спростовується матеріалами справи, а саме наданими доказами.

Щодо посилання апелянта на не підтвердження понесення часових та матеріальних витрат АО «МОДУМ» на здійснення математичних розрахунків невиплаченої індексації грошового забезпечення позивача в сумі 2000 грн, суд зазначає, що акт виконаних послуг від 23 квітня 2021 до договору про надання правничої допомоги на загальну суму 6000 грн не містить інформації щодо виконання послуг з математичного розрахунку невиплаченої індексації грошового забезпечення позивача та те, що вказані послуги включені в розрахунок витрат на правничу допомогу.

Суд не приймає посилання апелянта як на підставу необґрунтованості понесених витрат на те, що судом першої інстанції не досліджено те, що адвокатом Буряк Оленою Миколаївною не одноразово подавалися позовні заяви до військових частин з того самого предмету спору, а саме не виплата індексації грошового забезпечення, оскільки, розрахунок витрат ґрунтується на часі витраченому представником, посилання апелянта жодним чином не спростовують витрачений представником час на надані послуги при надані правничої допомоги.

З врахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у сумі 6000 грн.

Відповідно до пунктів 1,4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що обумовлює задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 р. у справі № 200/6158/21 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 р. у справі № 200/6158/21 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 р. у справі № 200/6158/21 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 17.04.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.04.2017 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді правничої допомоги у розмірі - 6000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 10 листопада 2021 року.

Суддя-доповідач: Е.Г.Казначеєв

Судді: А.А. Блохін

Г.М. Міронова