Справа № 160/13803/21
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
12.08.2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 179 474,31 грн.;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахованої пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 179 474,31 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 17.09.2021 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
03.09.2021 року представником відповідача було подано відзив на позов, у якому у задоволенні позову просила відмовити повністю, посилаючись на те, що нарахування пені відповідно ст. 129 Податкового кодексу України здійснюється при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня (перший робочий день - 22.01.2019 року), наступного за останнім днем граничного строку сплати (граничний строк сплати - 21.01.2019 року) платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження), у зв`язку з чим, граничним строком сплати податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб є 21.01.2019 року, отже, нарахування позивачу пені є правомірним.
21.09.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його у судовому порядку.
Отже, за результатами судового оскарження сума грошових зобов`язань за даним податковим повідомленням-рішенням стали узгодженими після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.
При цьому, оплата у розмірі 69 215,50 грн., яка була здійснена згідно платіжного доручення від 27.12.2019 року № 1, не проведена по особовому рахунку платника податків у відповідний день, а відображена в особовому рахунку платника податків лише 29.04.2020 року. У назві операції зазначено, що зараховано 29.04.2020 року (+) Перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший, платіжне доручення №60832022 від 29.04.2020 року.
Також, податковим органом нараховано пеню з єдиного податку з фізичних осіб за період з 19.02.2017 року по 29.02.2020 року у розмірі 198 524,18 грн.
Позивач не погоджується із такою сумою пені та вважає, що відповідачем було нараховано пеню за більший період та як наслідок у більшому розмірі, так як, сума пені повинна була бути нарахована у загальному розмірі 19 049,87 грн.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості нарахування відповідачем пені з єдиного податку з фізичних осіб.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
На підставі підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податковим кодексом України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 57.4 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.
На підставі підпункту129.1.1п.129.1ст.129 Податкового кодексу, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Згідно з підпунктом 129.3.1п.129.3ст.129 Податкового кодексу, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Отже, пеня нараховується на суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки, та/або на суму штрафної (фінансової) санкції чи санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не сплачених платником у встановлені законодавством строки. Нарахування пені за правилами підпункту129.1.1пункту129.1статті129 Податкового кодексу України(при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення - рішення)), розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, визначеного пунктом57.3статті57 Податкового кодексу України, податкового зобов`язання, включаючи період адміністративного та судового оскарження та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
З аналізу даної норми вбачається, що пп.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 року у справі №820/6468/17.
При цьому, датою отримання даного податкового повідомлення-рішення від 29.12.2018 року є 11.01.2019 року, про що свідчить поштове повідомлення, у зв`язку з чим граничним строком сплати податкових зобов`язань за таким податковим повідомленням-рішенням є дата 21.01.2019 року, а отже днем початку нарахування пені мав би бути наступний робочий день - 22.01.2019 року, а днем закінчення її нарахування - 05.02.2019 року та 29.04.2020 року (день сплати вказаних зобов`язань відповідно до платіжних доручень).
Отже, сума пені з єдиного податку з фізичних осіб повинна була бути розрахована за період з 22.01.2019 по 29.04.2020 року наступним чином:
- з 22.01.2019 року по 05.02.2019 року у кількості 15 днів затримки на суму боргу єдиного податку 362 212,45 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 18 розрахункової ставки 21,6% на рік у розмірі 3 215,26 грн.;
- з 22.01.2019 року по 25.04.2019 року у кількості 94 днів затримки на суму боргу єдиного податку 69 215,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 18 розрахункової ставки 21,6% на рік у розмірі 3 850,28 грн.;
- з 26.04.2019 року по 18.07.2019 року у кількості 83 днів затримки на суму боргу єдиного податку 69 215,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,5 розрахункової ставки 21% на рік у розмірі 3 305,28 грн.;
- з 19.07.2019 року по 05.09.2019 року у кількості 48 днів затримки на суму боргу єдиного податку 69 215,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17 розрахункової ставки 20,4% на рік у розмірі 1 856,87 грн.;
- з 06.09.2019 року по 24.10.2019 року у кількості 48 днів затримки на суму боргу єдиного податку 69 215,26 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 16,5 розрахункової ставки 19,8% на рік у розмірі 1 802,26 грн.;
- з 25.10.2019 року по 12.12.2019 року у кількості 48 днів затримки на суму боргу єдиного податку 69 215,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 15,5 розрахункової ставки 18,6% на рік у розмірі 1 693,03 грн.;
- з 13.12.2019 року по 27.12.2019 року у кількості 48 днів затримки на суму боргу єдиного податку 69 215,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 13,5 розрахункової ставки 16,2% на рік у розмірі 1 228,81 грн.;
- з 31.02.2020 року по 12.03.2020 року у кількості 42 дні затримки на суму боргу єдиного податку 69 215,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 11 розрахункової ставки 13,2% на рік у розмірі 1 051,32 грн.;
- з 13.03.2020 року по 24.04.2020 року у кількості 42 дні затримки на суму боргу єдиного податку 69 215,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 10 розрахункової ставки 12% на рік у розмірі 955,74 грн.;
- з 25.04.2020 року по 29.04.2020 року у кількості 5 днів затримки на суму боргу єдиного податку 69 215,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 8 розрахункової ставки 9,6% на рік у розмірі 91,02 грн.
Таким чином, відповідачем, всупереч вищевказаним нормам Податкового кодексу України, здійснено нарахування пені з єдиного податку з фізичних осіб за період з 22.01.2019 по 29.04.2020 у розмірі 179 474,31 грн.
Згідно із п. 129.4 ст. 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що нарахування податковим органом позивачу пені за весь період заниження податкових зобов`язань, до дати узгодження податкових зобов`язань, а відповідно і внесення відповідного запису (даних, операції) до інтегрованої картки платника пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 179 474, 31 грн. є неправомірним.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 нарахованої пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 179 474,31 грн., суд зазначає наступне.
Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (пункт 3 та 4 Порядку).
Тобто, до повноважень органів ДФС віднесено відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників.
Таким чином, враховуючи протиправність дій відповідача щодо нарахування позивачу пені з єдиного з фізичних осіб у розмірі 179 474,31 грн., суд вважає, що належним способом захисту, що відновить порушені права позивача, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки шляхом виключення з інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 нарахованої пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 179 474,31 грн.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року по справі №825/999/17.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість нарахування податковим органом пені у розмірі 179 474,31 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1794,75 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №1 від 06.08.2021 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1794,75 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 179 474,31 грн.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДФС шляхом виключення з інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 нарахованої пені з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 179 474,31 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець