Справа № 640/20326/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Київ №640/20326/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Тарасенко І.М. звернувся з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати заборгованості з пенсії з 01.04.2017 по 30.03.2019 у розмірі 65315,32 грн.;

2) стягнути з відповідача заборгованість з виплати пенсії у розмірі 65315,32 грн.

Підстави позову: незаконність припинення відповідачем виплати пенсії позивачу; пріоритетність Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перед постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365; відсутність затвердженого порядку виплати заборгованості з пенсії за минулі періоди не є підставою для не виплати такої заборгованості. Посилається на рішення Верховного Суду від 03.05.2018 у зразковій справі №805/402/18.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові, посилаючись на п. 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 (далі - Порядок №365). Вважає, що застосування цього Порядку не може вважатись порушенням прав позивача і не потребує судового врегулювання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

Позивач є пенсіонером, якій з 2013р. призначено пенсію за віком відповідно до Закону Україн8720/188720/18и "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач є внутрішньо переміщеною особою.

На підставі рішення комісії Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 15.02.2019 №7 (вх. 25.02.2019) відповідач взяв позивача на облік з 01.04.2019 і включив у виплатні відомості з квітня 2019р., що підтверджується копіями довідки Управління праці і соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації від 06.02.2019 №3240- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і листа відповідача від 11.09.2019 №1077/102-13.

До цього позивач перебувала на пенсійному обліку у Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі, яким пенсія позивачу виплачена по 31.03.2017.

Представник позивача адвокат Тарасенко І.М. звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 04.09.2019, в якому просив, серед іншого, повідомити дійсний розмір заборгова-ності з виплати пенсії позивачу і відновити її виплату.

Листом від 11.09.2019 №1077/102-13 відповідач повідомив, що заборгованість з пенсії за період з квітня 2017р. по березень 2019р. у розмірі 65315,32 грн. відповідно до Порядку №365 обліковується в органі, що здійснює пенсійні виплати.

На час вирішення справи доказів виплати позивачу вказаної заборгованості до суду не надано, про проведення такої виплати суду не повідомлено.

Спірні правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення і стосуються не виплати заборгованості з пенсії за квітень 2017р. - березень 2019р.

Справа не підпадає під ознаки типової справи згідно з рішенням Верховного Суду від 03.05.2018 у зразковій справі №805/402/18, оскільки спірні правовідносини не стосуються правомірності припинення виплати пенсії позивачу у березні 2017р.

З цих мотивів суд не бере до уваги наведені у позовній заяві доводи про незаконність припинення відповідачем виплати пенсії позивачу, які не впливають на вирішення справи. При цьому представник позивача помилково стверджує про припинення виплати пенсії відповіда-чем, адже на той час позивач перебувала на обліку в іншому територіальному органі Пенсійного фонду. Крім того, у своєму листі від 11.09.2019 відповідач повідомив про відсутність в отриманій пенсійній справі позивача рішення про припинення виплати пенсії.

Перевіряючи правомірність не виплати відповідачем пенсії позивачу за минулі періоди, суд зазначає таке.

Згідно із ст. 46 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії (ч. 1).

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (ч. 2).

Згідно з п. 15 Порядку №365 у редакції відповідно до Змін, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

На час прийняття відповідачем позивача на пенсійний облік і розгляд адвокатського запиту її представника п. 15 Порядку №365 був чинним і неконституційним або незаконним (нечинним) не визнавався, тому підлягав виконанню відповідачем згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України від 27.02.2014 №794-VII "Про Кабінет Міністрів України".

На той час Кабінетом Міністрів України не було визначено окремий порядок виплати пенсій за минулі періоди, тому у відповідача не було підстав для виплати позивачу заборгованості з пенсії за минулі періоди.

07 листопада 2019р. набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 у справі №640/18720/18, яким визнано протиправними та нечинними пп. 2 п. 1, пп. 2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016р. №365" в частині, що стосується сум невиплачених пенсій.

Отже, з 07.11.2019 у відповідача відпали визначені п. 15 Порядку №365 обмеження у виплаті позивачу заборгованості з пенсії за минулі періоди, а ст. 46 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" таких обмежень не передбачає.

Сторонами не надано до суду доказів виплати позивачу заборгованості з пенсії за минулі періоди, у зв`язку з чим судом встановлено порушення відповідачем права позивача на отримання пенсії за минулі періоди.

За таких обставин вимога про визнання протиправної бездіяльності відповідача підлягає задоволенню.

Належним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача вчинити дії, які ним не були вчиненні, тому відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд вбачає підстави для виходу за межі позовних вимог у цій частині.

Водночас вимога про стягнення з відповідача коштів не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає належному способу захисту порушеного права.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не виплати ОСОБА_1 пенсії за квітень 2017р. - березень 2019р. у розмірі 65315,32 грн.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за квітень 2017р. - березень 2019р. у розмірі 65315,32 грн. (шістдесят п`ять тисяч триста п`ятнадцять гривень 32 коп.).

4. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

Позивач: ОСОБА_1 ;

зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;

РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області;

04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко