Справа № 240/7722/21
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7722/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

04 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" до Державної служби геології та надр України, третя особа на стороні відповідача: Державна екологічна інспекція Поліського округу, та в порядку представництва інтересів держави - Житомирська обласна прокуратура про визнання дій протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Галактік" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, у якому просило:

- визнати протиправними дії Державної служби геології та надр у частині зупинення дії спеціального дозволу № 2828 від 07 листопада 2002 року та скасувати накази Державної служби геологи та надр України №5 від 11 січня 2017 року та № 330 від 28 липня 2017 року, якими було зупинено дію спеціального дозволу № 2828 від 07 листопада 2002 року виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Галактік";

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо непоновлення TOB "Галактік" спеціального дозволу на користування надрами № 2828 від 07 листопада 2002 року, який був зупинений наказами Державної служби геології та надр України №5 від 11 січня 2017 року та № 330 від 28 липня 2017 року.

Разом із позовом подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що позивач вважав, що дію дозволу не було зупинено. Тільки 16 квітня 2021 року з позовної заяви керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу Черняхівської селищної ради до ТОВ "Галактік" про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок самовільного користування надрами в сумі 16 893 155, 30 грн довідався про те, що відповідачем не усунено допущені ним порушення природоохоронного законодавства та було зупинено ТОВ "Галактік" дію спеціального дозволу у період з 01 лютого 2018 року.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" про поновлення пропущеного строку, встановленого законом для звернення до суду, залишено без задоволення.

Клопотання Житомирської обласної прокуратури про залишення позовної заяви без розгляду - задоволено.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" до Державної служби геології та надр України, третя особа на стороні відповідача: Державна екологічна інспекція Поліського округу та в порядку представництва інтересів держави - Житомирська обласна прокуратура про визнання дій протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності залишено без розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що позивачем у даному позовному провадженні оскаржується бездіяльність відповідача, щодо непоновлення спеціального дозволу на користування надрами та два накази Державної служби геології та надр України, а саме від 11 січня 2017 року № 5 "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень", та від 28 липня 2017 року № 330 "Про внесення змін до наказів Держгеонадр від 19.12.2016 № 489 та від 11.01.2017 № 5" в частині внесених змін до наказу Державної служби геології та надр України від 11 січня 2017 року № 5 "Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень" щодо встановлення дати зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами, зокрема датою зупинення спеціального дозволу на користування надрами №2828, виданого 07.11.2002 Товариству з обмеженою відповідальністю "Галактік" на 30 років на промисловий видобуток лабрадоритів на Очеретянському родовищі біля с. Андріївка Черняхівського району Житомирської області, встановлено з 01.02.2018.

У заяві про поновлення пропущеного строку щодо вимог про визнання протиправними та скасування наказів Державної служби геології та надр України від 11.01.2017 № 5 та від 28.07.2017 № 330 в частині ТОВ "Галактік" позивач вказав, що дата зупинення була зазначена за відкладною обставиною: у випадку не усунення порушень Позивачем п. 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року №865. Позивач сумлінно вважав, що дію дозволу не було зупинено. Характер запису в реєстрі свідчить про те, що зупинення дії спецдозволу відтерміновано, а сам запис про зупинення дії дозволу відсутній. Окрім того, протягом лютого 2018 року - вересня 2019 року Позивач постійно намагався дізнатися про дію спеціального дозволу, та протягом всього часу був зазначений, як "чинний". 16 квітня 2021 року Позивачем було отримано позовну заяву керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу, Черняхівської селищної ради до ТОВ "Галактік" про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок самовільного користування надрами, і саме із зазначеного позову позивач довідався про те, що відповідачем не усунено допущені ним порушення природоохоронного законодавства та було зупинено ТОВ "Галактік" дію спеціального дозволу у період з 01 лютого 2018 року.

Судом встановлено, що Житомирським окружним адміністративним судом при розгляді справи №240/387/20 встановлено, що Державною службою геології та надр України про прийняте рішення зупинити дію спеціального дозволу на користування надрами № 2828 від 07.11.2002 на родовище Очеретянське наказом від 11.01.2017 № 5 надрокористувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Галактік" повідомлено листом від 24.01.2017 № 1432/13/14-17. Вказаний лист надіслано за адресою місцезнаходження юридичної особи та вручено уповноваженому ТОВ "Галактік" 09.02.2017, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повернутого до відправника - Державної служби геології та надр України.

Листом Держгеонадра України від 28.08.2017 № 18286/03/14-17 повідомило ТОВ "Галактік" як власника спеціального дозволу на користування надрами № 2828 від 07.11.2002, родовища Очеретянське, про те, що наказом від 28.07.2017 № 330 встановлено дату зупинення дії вищевказаного дозволу з 01.02.2018 та попереджено, що у разі ненадання інформації щодо проведення експертизи дію дозволу буде зупинено з 01.02.2018.

Згідно із копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повернутого до відправника - Державної служби геології та надр України, лист отримано представником ТОВ "Галактік" 28.09.2017.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Залишаючи позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, а вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник наполягає, що про оскаржувані накази він дізнався 16 квітня 2021 року з позовної заяви керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу Черняхівської селищної ради до ТОВ "Галактік" про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок самовільного користування надрами в сумі 16 893 155, 30 грн.

Стверджує, що Державна служба геології та надр України до 16 квітня 2021 року не повідомляла позивача про зупинення дії спеціального дозволу, тому строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а саме: з вини Державної служби геології та надр України, яка не вчинила дії щодо належного інформування позивача про зупинення дії спеціального дозволу № 2828.

Крім того, апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції того, що однією з позовних вимог є вимога визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо непоновлення спеціального дозволу на користування надрами, який був зупинений оскаржуваними наказами, і строк звернення обраховується з моменту, коли позивачу стало відомо про невчинення дій щодо поновлення строку дії спеціального дозволу на надрокористування - 16 квітня 2021 року.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача та третіх осіб не надходило.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Пунктами 6, 7 частини п`ятої статті 44 КАС України визначений обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на звернення з позовом до суду, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення позовної заяви, в тому числі щодо своєчасного пред`явлення позову для чого особа, зацікавлена у її поданні, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення та строк звернення до адміністративного суду були закріплені у ч.ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних наказів).

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ "дізналася" та "повинна була дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При цьому під поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При визначенні початку процесуального строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування причин пропуску строку звернення із цим позовом до суду позивач посилається на те, що про оскаржувані накази він дізнався лише 16 квітня 2021 року з позовної заяви керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу Черняхівської селищної ради до ТОВ "Галактік" про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок самовільного користування надрами в сумі 16 893 155, 30 грн, стверджуючи, що Державна служба геології та надр України до 16 квітня 2021 року не повідомляла позивача про зупинення дії спеціального дозволу, тому строк звернення до суду має обчислюватися саме з 16 квітня 2021 року, оскільки до цього часу йому не було відомо про зупинення дії спеціального дозволу у період з 01 лютого 2018 року.

Колегія суддів критично оцінює доводи позивача щодо необізнаності до 16 квітня 2021 року про зупинення дії спеціального дозволу.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ще задовго до 16 квітня 2021 року, позивачем подавався окремий позов до Житомирського окружного адміністративного суду щодо оскарження саме наказів Державної служби геології та надр України №5 від 11 січня 2017 року та № 330 від 28 липня 2017 року, якими було зупинено дію спеціального дозволу № 2828 від 07 листопада 2002 року виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Галактік".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відповідно від 16.07.2020 року (справа №240/387/20) позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду.

Вказана ухвала позивачем не оскаржувалася та набрала законної сили.

У межах розгляду справи №240/387/20 було установлено, що Державною службою геології та надр України про прийняте рішення зупинити дію спеціального дозволу на користування надрами № 2828 від 07.11.2002 на родовище Очеретянське наказом від 11.01.2017 № 5 надрокористувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Галактік" повідомлено листом від 24.01.2017 № 1432/13/14-17. Вказаний лист надіслано за адресою місцезнаходження юридичної особи та вручено уповноваженому ТОВ "Галактік" 09.02.2017, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повернутого до відправника - Державної служби геології та надр України.

Листом Держгеонадра України від 28.08.2017 № 18286/03/14-17 повідомило ТОВ "Галактік" як власника спеціального дозволу на користування надрами № 2828 від 07.11.2002, родовища Очеретянське, про те, що наказом від 28.07.2017 № 330 встановлено дату зупинення дії вищевказаного дозволу з 01.02.2018 та попереджено, що у разі ненадання інформації щодо проведення експертизи дію дозволу буде зупинено з 01.02.2018.

Згідно із копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повернутого до відправника - Державної служби геології та надр України, лист отримано представником ТОВ "Галактік" 28.09.2017.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин суд апеляційної погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачу про прийняття Держгеонадрами України наказу від 11.01.2017 № 5 та від 28.07.2017 № 330 стало відомо 09.02.2017 і 28.09.2017, тому твердження скаржника, що ТОВ "Галактік" про існування вказаних наказів стало відомо лише 16 квітня 2021 року є безпідставними та такими, що спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності доводів позивача, про те, що в оскаржуваних наказах дата зупинення спеціального дозволу була зазначена за відкладною обставиною, та до моменту настання терміну для усунення порушень, постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1108 було змінено порядок та підстави здійснення повторної державної експертизи та оцінки запасів родовищ корисних копалин, оскільки постанова № 1108 набрала законної сили 30 березня 2018 року , тому до наказів №5 від 11 січня 2017 року та № 330 від 28 липня 2017 року застосуватись не може.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо його необізнаності до 16 квітня 2021 року про те, що відповідачем не усунено допущені ним порушення та зупинено дію спеціального дозволу, оскільки, як вже було зазначено, позивач знав про зупинення спеціального дозволу ще в 2017 році.

Крім того, позивач мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав та інтересів, оскільки інформація щодо дії спеціального дозволу є публічною. Тобто, такі накази та їх тексти є загальнодоступними для їх ознайомлення.

Статтею 1 Закону України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Інформація про стан наданих дозволів є загальнодоступною, а отримання такої інформації залежало лише від волевиявлення позивача, який мав можливість раніше дізнатись про порушення своїх прав.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Стаббігс на інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії").

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", заява №8371/02, пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" №11681/85 визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви №17160/06 та №35548/06; п. 33).

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Незнання через байдужість про порушення своїх прав або необізнаність не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними, скасування наказів та визнання протиправною бездіяльності, подана до Житомирського окружного адміністративного суду 26 квітня 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з таким позовом, установленим КАС України.

Згідно із частиною четвертою статті 123 КАС України передбачено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості застосування до цієї позовної заяви наслідків, встановлених частиною четвертою статті 123 КАС України.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, а доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

VI. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактік" залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 листопада 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.