Справа № 520/7979/21
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Горшкова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 р. Справа № 520/7979/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2021, по справі № 520/7979/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області треті особи Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" , Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області здійснювати виплату пенсії через установу Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк"; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області здійснювати виплату пенсії через установу Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що положеннями ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ обмежує права осіб, які отримають пенсію за цим законом, а саме право вільного вибору способу отримання пенсії. Особи, які отримають пенсію за іншими законами таке право вибору мають. AT «Державний Ощадний Банк України» не є єдиним Державним банком, через який може проводитись виплата пенсій. Наведена норма не відповідає Конституції України та звужує права осіб, які отримують пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" через установу Акціонерне товариство "Державний Ощадний Банк України".

21.02.2021 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо здійснення виплати пенсії на відкритий рахунок в установі Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк".

Відповідач листом від 19.03.2021 № 2889-3869/А-02/8-2000/21 повідомив позивача, що відповідно до положень чинного законодавства, здійснення виплати пенсій можливе лише через установи Акціонерного товариства "Державний Ощадний Банк України". Також було роз`яснено про можливість отримувати пенсійне забезпечення через підприємства зв`язку за місцем фактичного проживання незалежно від реєстрації місця проживання.

Позивач, не погоджуючись із відмовою відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача здійснювати виплату пенсії на банківський рахунок ПАТ КБ "Приватбанк" є правомірною.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Згідно з п. 4 зазначеного Порядку № 1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).

Пунктом 6 Порядку № 1596 передбачено, що одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Отже, саме на виконання наведеної вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках.

Втім, судовим розглядом встановлено, що позивачу призначена та виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Враховуючи викладене, обґрунтованим є висновок, що спірні правовідносини врегульовані нормами Закону № 2262-ХІІ як спеціальними.

Як зазначено вище, ст. 52 Закону № 2262-ХІІ передбачена виплата пенсій або за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання, або через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

При цьому, будь-яких норм відсилочного характеру, що визначають загальний порядок виплати пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, зазначена норма не містить.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо правомірної відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснювати виплату позивачу пенсії на банківський рахунок ПАТ КБ "Приватбанк", з огляду на відсутність передбачених законодавством підстав.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що положення ст. Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ не відповідають Конституції України, колегією суддів не приймаються, оскільки наведене норма є чинною, неконституційною не визнавалась та відповідно не скасовувалась, а отже підлягає застосуванню.

Інших доводів в обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем не наведено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відмова Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області здійснювати виплату пенсії позивача через установу Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк" є правомірною, , з огляду на що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2021 по справі № 520/7979/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий