Справа № 524/9571/21
Суддя: Вінтоняк Н. Д.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/9571/21
Провадження №2-а/524/152/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Вінтоняк Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Семеська Дмитра Володимировича, Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАО № 4849414 від 02 жовтня 2021 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що постановою серії ЕАО № 4849414 від 02 жовтня 2021 року на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що 02 жовтня 2021 року, близько 11 год. 56 хв., керуючи транспортним засобом FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кременчуці по просп. Лесі Українки, буд. 71, рухався зі швидкістю 75 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більше, як на 20 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС 000344, чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

З постановою позивач не згоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував, його неправомірно притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. ст. 122 КУпАП, також зазначив, що вимірювання швидкості відбулось з недотриманням ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію».

Ухвалою судді від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи, запропоновано відповідачам подати відзив на позов та докази.

На адресу суду надійшли відзиви від відповідачів та витребувані судом докази, а саме диск з відеозаписами та належним чином засвідчена копія постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідачі вважають, що позивач ОСОБА_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більше, як на 20 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4, Правил дорожнього руху України, вказані обставини підтверджуються відеозаписами, доданими до відзиву, відомості про які внесено до оскаржуваної постанови. Поліцейським процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримано в повному обсязі, а відтак, відсутні підстави для скасування постанови, що оскаржується.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2021 року інспектором 1 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Семесько Дмитром Володимировичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4849414, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 37).

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4849414 від 02 жовтня 2021 вбачається, що 02 жовтня 2021 року, близько 11 год. 56 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кременчуці по просп. Лесі Українки, буд. 71 рухався зі швидкістю 75 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більше, як на 20 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС 000344, чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції Закону України № 1231-ІХ від 16.02.2021 року), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Наведене свідчить про те, що приписи ст. 251КУпАП надають право працівникам поліції використовувати інформацію отриману за допомогою лазерного вимірювача та інформацію відеозапису в якості доказів наявності або відсутності факту правопорушення. В той же час, приписами Відповідно до ч. 1 ст. ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" (в редакції Закону України № 1231-ІХ від 16.02.2021 року) визначено спосіб використання та встановлення (монтування) спеціальних приладів.

З оскаржуваної постанови вбачається, що порушення зафіксоване лазерним вимірювачем TruCAM ТС000340, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 р. № UA-MI/1-2903-2012. Відповідно, на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM ", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, та пройшов повірку (а.с. 61-63).

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 р. № 437 і становить 1 рік.

Відповідно до свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/22565 від 08.07.2021 р., виданого ДП Укрметртестстандарт (є державним підприємством, яке належать до сфери управління Мінекономрозвитку та провадить метрологічну діяльність), лазерний вимірювач TruCAM LTI 20/20 № ТС000344 відповідає вимогам технічної документації (вказане свідоцтво чинне до 08.07.2022 р.) (а.с. 60).

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем до суду надано фотознімок з приладу TruCAM LTI 20/20 № ТС000344 (який не є завіреним належним чином), відеозапис на якому міститься процедура розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також відео-фрагмент з приладу TruCAM LTI 20/20 № ТС000344, на якому фіксується швидкість автомобіля FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 . Також відповідачем надано докази розміщення дорожніх знаків 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з табличками, які інформують про зону їх дії (а.с. 73).

Дослідивши наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис, суд встановив, що автомобіль FORD MONDEO, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався, інспектором патрульної поліції наведено ціль та здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCAM, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruCAM LTІ 20/20 з руки (рук), що свідчить про те, що така вібрація приладу TruCAM, може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

В свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCAM LTІ 20/20, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото - і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку, визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото - і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»,

Таким чином, надані відповідачем фотознімок з приладу TruCAM, який не завірений належним чином, а також відео-фрагмент з цього приладу не є належними доказами у справі, а тому підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення позивачем вимог 12.4 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Щодо процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то суд зазначає наступне.

Як вбачається з відеозапису, наданого інспектором, розгляд справи про адміністративне правопорушення зафіксовано на нагрудну відеокамеру інспектора поліції. В порядку ст. 279 КУпАП, інспектор представився, повідомив водію про порушення ним п. 12.4 ПДР України.

На місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було повідомлено спеціальне звання, посаду та прізвище поліцейського, повідомлено про порушення ним правил дорожнього руху, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строки сплати адміністративного штрафу.

Жодних клопотань позивач під час розгляду справи не заявляв, копію постанови отримав.

У зв`язку з чим суд вважає, що не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що інспектором патрульної поліції було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 454 грн., які понесені ним під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Семеська Дмитра Володимировича, Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №4849414 від 02 жовтня 2021 року, винесену інспектором 1 роти Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Семесько Дмитром Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (, 03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.11.2021 року.

Суддя: Н.Д. Вінтоняк