Справа № 712/6995/21
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №712/6995/21
Провадження № 2а/712/91/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

за участю секретаря - Ліпатової Н.Г.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Черкаській області Колісника Віталія Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Черкаській області Колісника Віталія Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 18 червня 2021 року о 21.31 год. по вул.Гагаріна, 78 в м.Черкаси інспектором батальйону 1 роти УПП в Черкаській області Колісником В.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4369943 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що керуючи транспортним засобом він не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п.18.1. ПДР. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказував, 18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Вказаний пункт ПДР зобов`язує водія зменшити швидкість чи зупинитись лише відносно тих пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Таким чином, він не створив небезпеку чи перешкоду для руху пішоходів. Зазначив, що позивачу не було надано можливості залучити адвоката, який знаходився за межами міста, не було задоволено клопотання про перенесення розгляду справи на іншій час. Вважає, що інспектором при винесенні постанови за результатами розгляду справи було допущено ряд порушень норм законодавства, що регламентує дану процедуру.

Просить скасувати постанову серії ЕАН № 4369943 від 18.06.2021, винесену інспектором батальйону 1 роти УПП в Черкаській області Колісником В.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн., закрити провадження в справі та стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 липня 2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

26.07.2021 у визначений законодавством термін представником відповідача скерований відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що 18.06.2021 близько 20 год. 57 хв. Відповідач 1 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку в м. Черкаси шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обов`язки відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію». В цей час відповідач 1 став свідком того, як позивач керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в м.Черкаси по вул.Гагаріна, 78, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходились пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чи порушив п.18.1 ПДР України. Зупинивши автомобіль, відповідач 1 згідно із ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився, згідно ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» проінформував про вчинене правопорушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В подальшому інспектор оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Після встановлення особи, відповідач 1 у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП та ч. 2 ст. 36 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, в ході проведення якого позивачеві були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Під час розгляду справи позивач факт вчинення правопорушення не визнавав. Проте категорично відмовився знайомитись з доказами правопорушення, зазначивши, що в цьому не має потреби. Розглянувши справу у відповідності до положень ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст.ст. 251, 252 КУпАП було винесено постанову ЕАН № 4369943 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Надалі відповідач 1 згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із постановою та вручив її копію. Також позивачеві було роз`яснено зміст ст.ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП щодо порядку оскарження постанови. Крім того вказав, що з доданого до відзиву відеозапису вбачається, що пішоходи знаходились вже майже на середині проїзної частини, коли позивач під`їжджав до нерегульованого пішохідного переходу та не зменшивши швидкість і не зупинившись, змусив пішоходів змінити свою швидкість, а саме зупинитись, щоб не наражати себе на небезпеку. Твердження позивача, що він не створив небезпеку чи перешкоду для руху пішоходів не спростовують в його діях складу адміністративного правопорушення.

Твердження позивача про те, що йому не було надано можливості скористатися правовою допомогою під час розгляду справи не відповідають дійсності, оскільки позивачу був наданий час, але він не вчинив жодних дій для реалізації вказаного права, а лише затягував розгляд справи.

Заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки позивачем разом із позовною заявою не було надано договір про надання правової допомоги, попередній розрахунок та квитанцію про оплату послуг.

Вважає, що відповідач діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повні відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 18 червня 2021 року о 21.31 год. по вул.Гагаріна, 78 в м.Черкаси інспектором батальйону 1 роти УПП в Черкаській області Колісником В.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4369943 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що 18 червня 2021 року о 21.31 год. керуючи транспортним засобом по вул.Гагаріна, 78 в м.Черкаси позивач не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п.18.1. ПДР., та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З доданого до відзиву відеозапису (відео з камери 00075 та автомобільного реєстратора 7050) вбачається, що пішоходи знаходились вже майже на середині проїзної частини, коли позивач під`їжджав до нерегульованого пішохідного переходу та не зменшивши швидкість і не зупинившись, змусив пішоходів змінити свою швидкість, а саме зупинитись, щоб не наражати себе на небезпеку.

Поліцейські, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення усфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно до п. 4 Розділу 1 Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п. п. 1, 2, 8 Розділу 3 Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 18.1 Постанови КМ України № 1036 від 10 жовтня 2001 року ( зі змінами) "Про правила дорожнього руху" (надалі Правил) визначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП визначено, що ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні з метою , зокрема, запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП наданий представником відповідача відеозапис є належним та допустимим доказом при розгляді питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до вимог 73 КАС України відповідачами надані належні та допустимі докази наявності складу адміністративного правопорушення визначеного ч.1 ст. 122 КУпАП в діях ОСОБА_1 не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоди для пішоходів.

Посилання позивача на те, що йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було надано можливості залучити адвоката, спростовується доданим до відзиву відеозаписом (відео з камери 00075 та автомобільного реєстратора 7050) з якого видно, що позивачу був наданий достатній час для залучення адвоката.

Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч.4 ст.258 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини в п.32 справи "Максименко проти України" обґрунтувавнеобхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ст.122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту, а тому відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Відтак, подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд звертає увагу на те, що законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, відповідачем було правомірно винесено постанову, відповідно до положень ст. 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивачем до суду надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач надав відповідні заперечення - відзив на позовну заяву, в якому привів доводи на підтвердження правомірності своїх дій з посиланнями на норми закону та Правил дорожнього руху, а також диск вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи.

Слід зазначити, що Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду 04 грудня 2019 року в аналогічній справі у постанові в справі №751/4821/17 погодився з судом першої інстанції, що свідомо не зупинившись перед нерегульованим пішохідним переходом, в той час, як пішохід почав рух, позивач, безумовно, створив для нього небезпеку, відповідно, порушив норму 18.1 ПДД України. Верховний Суд скасував рішення апеляційної інстанції і задовольнив касаційну скаргу інспектора поліції.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, його слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 5, 7, 126, 245, 251, 252, 254, 256, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 4, 5, 6, 7, 72, 211, 217, 241, 245, 246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 1 роти УПП в Черкаській області Колісника Віталія Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.Є. Троян