Справа № 640/25073/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Шевченко Н.М.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року Справа № 640/25073/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2021 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просила:

1) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у підтвердженні права на зарахування періоду роботи за професією електрослюсаря з обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій (третьої) групи з 01.02.2009 по 30.06.2012 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

2) скасувати рішення комісії ГУ ПФУ в м. Києві № 25 від 21.05.2020 в частині відмови у підтвердженні права на зарахування періоду роботи з 01.02.2009 по 30.06.2012 за професією електрослюсаря з обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій (третьої) групи та зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 01.02.2009 по 30.06.2012 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

3) визнати протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 23.02.2020.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2021 року адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 25 від 21.05.2020 в частині відмови у підтвердженні права на зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 01.02.2009 по 30.06.2012 за професією електрослюсаря з обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій (третьої) групи;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2020 та додані до неї документи про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням висновків суду щодо пільгового стажу.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що посада та характер роботи, зазначений у трудовій книжці Позивачки, відповідає визначеній у Списку № 2 зайнятості і в даному випадку наявні правові підстави для віднесення періоду роботи ОСОБА_1 з 01.02.2009 по 30.06.2012 до пільгового стажу за Списком № 2.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що належним способом захисту в цій справі буде зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2020 та додані до неї документи про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням висновків суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивачка та Відповідач подали апеляційні скарги.

Позивачка у своїй скарзі просить змінити рішення суду першої інстанції, виклавши абзац четвертий його резолютивної частини у такій редакції: «Зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 23.02.2020», а в іншій частині - залишити судове рішення без змін.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Позивачка зазначає, що оскаржуване нею рішення суду першої інстанції містить ряд помилкових висновків суду, а також звертає увагу на те, що суд взагалі залишив поза увагою заявлений нею у позові період роботи з 01.07.2012 по 11.02.2020 та врахував лише період з 01.02.2009 по 30.06.2012, не визнавши при цьому обставин щодо наявності в неї достатнього пільгового стажу для призначення пенсії.

При цьому, Апелянтка вказує, що в період з 01.07.2012 по 11.02.2020 вона працювала за професією електрослюсаря з обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій ІІІ групи в цеху теплової автоматики та вимірювання ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» і що такі обставини, включаючи атестацію робочого місця, підтверджуються відповідними доказами.

Крім того, Апелянтка звертає увагу на те, що суд помилково визнав, що певна частина її пільгового стажу (за вказаний період) знаходиться поза межами предмета судового розгляду в цій справі, оскільки нею заявлялися відповідні вимоги і щодо зарахування такого пільгового стажу у спірному рішення Відповідача містяться відповідні висновки, тобто органом ПФУ це питання вже розглядалося і його дискреційні повноваження були реалізовані.

Також, Апелянтка зазначає, що Відповідач вже розглянув питання щодо призначення їй пенсії на пільгових умовах і відмовив в задоволенні таких вимог, тому вона звернулася до суду з цим позовом і їх вирішення судом не буде втручанням у дискрецію ГУ ПФУ в м. Києві.

Разом з тим, Апелянтка наголошує, що всі без винятку документи, які додані нею до позову в цій справі, надавалися й Відповідачу разом із заявою про призначення їй пенсії.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю, стверджуючи, що у Позивачки відсутній необхідний стаж роботи за Списком № 2 для призначення їй пенсії на пільгових умовах і що її загальний страховий стаж становить лише 33 роки 18 днів.

Крім того, Апелянт зазначає, що Позивачкою не надано документів, які б підтверджували зайнятість обслуговуванням, ремонтом та монтажем котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування подавання палива і пилоприготування, а також засобів вимірювання та автоматики, що забезпечують їх роботу.

Також Відповідач у своїй скарзі зазначає, що Позивачкою не було надано довідку щодо пільгового стажу роботи за Списком № 2.

Відповідач, окрім наведено, наполягає на відсутність підстав для стягнення з нього судового збору за рахунок його бюджетних асигнувань.

З цих та інших підстав Апелянти вважають, що оскаржуване ними рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2021 та від 28.07.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якій просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Відповідача та стверджуючи, що наявність в неї відповідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується всіма необхідними первинними документами.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 витребувано додаткові докази у справі.

03.11.2021 від Відповідача надійшли додаткові докази у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою від 20.02.2020 про підтвердження стажу роботи.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 27.05.2020 Позивачку ьбуло повідомлено про відмову в підтвердженні права на зарахування пільгового стажу за списком № 2 рішенням комісії № 25 від 21.05.2020 періодів роботи на ПАТ «ЕКОСТАНДАРТ», в тому числі, періоду роботи з 01.02.2009 по 30.06.2012.

У пункті «б» вищезазначеного листа ГУ ПФУ в м. Києві вказано, що підставою для відмови в підтвердженні права Позивачки на зарахування до стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 періоду роботи з 01.02.2009 по 30.06.2012 стало ненадання нею на розгляд Комісії документів про зайнятість в якості електрослюсаря на обслуговуванні автоматики та засобів вимірювання електростанцій, що забезпечують роботу котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування подавання палива і пилоприготування.

14.09.2020 позивач звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії, іншими визначеними законодавством документами для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Листом від 28.09.2020 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило Позивачку про відсутність правових підстав для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі рішення Комісії № 25 від 21.05.2020 про відмову у підтвердженні її права на зарахування до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, періоду роботи за професією електрослюсаря з обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій (третьої) групи в цеху теплової автоматики та вимірювання з 01.02.2009 по 30.06.2012 та у зв`язку відсутністю документів, що підтверджують зайнятість обслуговуванням, ремонтом та монтажем котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування подавання палива і пилоприготування, а також засобів вимірювання та автоматики, що забезпечують їх роботу, а тому відсутністю підстав для зарахування до стажу роботи за Списком № 2 періоду роботи з 01.07.2012 по теперішній час.

Вважаючи такі дії та рішення Відповідача протиправними, а своє право на призначення пенсії на пільгових умовах порушеним, Позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 (далі - Порядок № 383), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 (далі - Порядок № 18-1), Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом № 1058-IV регламентовано принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Аналогічні норми викладені у п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Згаданими нормами передумову для отримання пільгової пенсії пов`язують з альтернативними обставинами: (1) повний робочий день зі шкідливими і важкими умовами праці, (2) за результатами атестації робочих місць.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1, 2, 3, 20 Порядку № 637 закріплено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наказом міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з п. 3 Порядку № 838 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинна у період спірного стажу).

Серед переліку затвердженого списку № 2, «13а-3б» слюсарі, електрослюсарі, електромонтери, зайняті обслуговуванням, ремонтом та монтажем котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування подавання палива і пилоприготування, а також засобів вимірювання та автоматики, що забезпечують їх роботу.

Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

17.02.1997 Позивачка була прийнята на роботу апаратником ХВО хімічного цеху по 3 гр. оплати, про що міститься запис у її трудовій книжці /т.1 а.с.16/.

19.02.2003 Позивачка переведена лаборантом хімічного аналізу 3 гр., про що міститься запис у її трудовій книжці /т.1 а.с.17/.

05.01.2005 Позивачка переведена електрослюсарем з ремонту та обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій у цеху теплової автоматики та вимірювання /т.1 а.с.17/.

01.02.2009 Позивачка переведена електрослюсарем з обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій у цеху теплової автоматики та вимірювання електростанцій /т.1 а.с.17/.

30.06.2012 Позивачка звільнена за переведенням до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ».

01.07.2012 Позивачка прийнята до ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до цеху теплової автоматики та вимірювань на посаду електрослюсаря з обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій /т.1 а.с.18/.

Зазначені періоди роботи Позивачки та отримання в цей час відповідної заробітної плати також підтверджуються архівними довідками /т.1 а.с.25-26/.

Наказами від 23.12.2005 № 364 та від 31.03.2006 № 85, додатком до якого є Список, від 06.12.2010 № 3, від 23.02.2011 № 36, додатком до якого є перелік професій і посад, а також наказами № 57-В, № 09-В, від 31.10.2012 № 149 з додатком, від 04.12.2017 № 413 з додатком, підтверджується атестація відповідних робочих місць та віднесення посади, що замала Позивачка до Списку № 2 /т.1 а.с.30-41, 46-49, 52-55/.

Крім того, довідкою ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» від 11.02.2020 № 06 та висновком державної експертизи умов праці від 25.12.2012 додатково підтверджується, що посада, яку Позивачка займає з 01.07.2012 також належить до Списку № 2 /т.1 а.с.43, 49/.

20.02.2020 Позивачка звернулася із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах, до якої додала, зокрема трудову книжку, документи, видані архівними установами, довідки про заробітну плату, копії документів про проведення атестації робочих місць тощо /т.1 а.с.8/.

Листом від 27.05.2020 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило Позивачку про те, що рішенням Комісії від 21.05.2020 їй відмовлено у підтвердженні права на зарахування до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, періодів роботи в ПАТ «Екостандарт» за наступні періоди: з 17.02.1997 по 18.02.2003 в якості апаратника ХВО хімічного цеху, з 19.02.2003 по 04.01.2005 в якості лаборанта хімічного аналізу, з 05.01.2005 по 31.10.2007 - електрослюсарем з ремонту та обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій у цеху теплової автоматики та вимірювання, з 01.02.2009 по 30.06.2012 - електрослюсарем з обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій у цеху теплової автоматики та вимірювання /т.1 а.с.9/.

14.09.2020 Позивачка звернулася до Відповідача із заявою про призначення їй пенсії /т.1 а.с.10/.

Листом від 28.09.2020 Відповідач повідомив Позивачку про відмову в задоволенні її вимог через відсутність підстав для зарахування до її пільгового стажу періодів роботи з 17.02.1997 по 30.06.2012 та з 01.07.2012 по теперішній час у зв`язку з ненаданням нею документів, підтверджуючих зайнятість обслуговуванням, ремонтом та монтажем котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування подавання палива і пилоприготування, а також засобів вимірювання та автоматики, що забезпечують їх роботу. З цих підстав Відповідач дійшов висновку про відсутність пільгового стажу (10 років) за Списком № 2 та, відповідно, для призначення пенсії на пільгових умовах /т.1 а.с.11-12/.

При цьому, оглянувши матеріали пенсійної справи Позивачки, надані Відповідачем, колегія суддів установила, що всі вищевказані судом документи на підтвердження її відповідного трудового стажу та атестації робочих місць подавалися Відповідачу при зверненні щодо призначення пенсії /т.1 а.с. 173-248, т. 2 а.с. 1-41/.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи особи та виконання нею робіт на певній посаді, є трудова книжка.

2. При цьому, правовою підставою для призначення жінкам пенсії на пільгових умовах є наявність загального страхового сажу не менше 25 років, яких пільгового не менше 10 років

3. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що спірні періоди роботи Позивачки підтверджується записами в її трудовій книжці, а також додатковими первинними документами, а саме: архівними довідками та довідкою з місця роботи.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що матеріалами справи, а також документами, які подавалися Позивачкою до ГУ ПФУ в м. Києві, підтверджується атестація робочих місць, на яких працювала Позивачка, та їх віднесення до Списку № 2.

4. Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для зарахування спірних періодів роботи Позивачки до її стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, перевищує 10 років та з урахуванням її загального трудового стажу (33 роки), що не заперечується Відповідачем, надає їй право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

5. Доводи апеляційної скарги Відповідача про те, що в Позивачки відсутній необхідний стаж роботи за Списком № 2 для призначення їй пенсії на пільгових умовах, колегія суддів відхиляє з огляду на зазначене раніше.

Крім того, у контексті аналізу таких доводів Скаржника апеляційний суд зазначає, що ухвалені ним рішення про відсутність підстав для зарахування Позивачці спірного пільгового стажу та про відсутність підстав для призначення їй пенсії на пільгових умовах, засновуються на неповному та поверховому дослідженні наданих нею документів та є необґрунтованими і безпідставними.

6. Твердження Відповідача про те, що загальний страховий стаж Позивачки становить 33 роки 18 днів, апеляційний суд враховує та зазначає, що це жодним чином не спростовує право ОСОБА_1 на призначення їй пільгової пенсії за віком, а навпаки вказує, що вона відповідає й іншій правовій підстав для призначення такої пенсії, якою є наявність в особи загального стажу не менше 25 років.

7. Доводи Апелянта-Відповідача про те, що Позивачкою не надано документів, які б підтверджували зайнятість обслуговуванням, ремонтом та монтажем котельного, турбінного (парогазотурбінного) устаткування, устаткування подавання палива і пилоприготування, а також засобів вимірювання та автоматики, що забезпечують їх роботу, судова колегія відхиляє, оскільки, як відзначалося вище, матеріалами справи підтверджено приналежність займаних нею посад до Списку № 2.

8. Доводи апеляції Відповідач про те, що Позивачкою не було надано довідку щодо пільгового стажу роботи за Списком № 2, колегія суддів до уваги не приймає з підстав, наведених вище.

9. Твердження Відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з нього судового збору за рахунок його бюджетних асигнувань, суд апеляційної інстанції відхиляє як такі, що суперечать ст. 139 КАС України, якою прямо передбачено порядок розподілу судових витрат, що й був застосований судом першої інстанції.

10. Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

11. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оспорюваного Позивачкою рішення ГУ ПФУ в м. Києві від № 25 від 21.05.2020 в частині відмови у підтвердженні права на зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 01.02.2009 по 30.06.2012 за професією електрослюсаря з обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій (третьої) групи та дій щодо протиправності дій відповідача стосовно відмови у призначенні Позивачці пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, при вирішенні спору в цій частині вимог суд першої інстанції правильно встановив обставини цієї справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, в цій частині воно підлягає залишенню без змін.

12. Водночас, судова колегія звертає увагу на те, що при вирішенні питання щодо призначення Позивачці спірної пенсії, Відповідачем перевірявся не лише вказаний судом першої інстанції період роботи з 01.02.2009 по 30.06.2012, а й період роботи з 01.07.2012 по 14.09.2020 (дату звернення за призначенням пенсії) /т.1 а.с.93 зі зворотного боку/.

При цьому, з матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 просила Відповідача, зокрема зарахувати обидва періоди і саме у зв`язку з їх невизнанням пенсійним органом і відмовою через це (невизнання саме обох періодів) звернулася до суду з цим позовом, надавши відповідні докази суду /т.1 а.с.1-57/.

Втім, при вирішенні цієї справи період роботи Позивачки з 01.07.2012 залишився поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим він дійшов висновку про відсутність у неї необхідного стажу роботи.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що Відповідачем вже було реалізовано надані йому дискреційні повноваження щодо вирішення питання про призначення Позивачці пенсії за віком на пільгових умовах і за результатами розгляду її заяви та доданих до неї документів - відмовлено.

Тож, при вирішенні цієї справи належним способом захисту прав Позивачки, який відповідатиме завданням адміністративного судочинства, визначеним у ст. 2 КАС України, та унеможливить подальше порушення прав ОСОБА_1 , є зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити їй пенсію на пільгових умовах.

13. Разом з тим, у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

14. Судова колегія також враховує правову позиція ЄСПЛ, викладену в рішенні по справі «Стреч проти Сполучного Королівства» («Stretch - United Kingdom» № 44277/98), в якому Суд, здійснюючи прецедентне тлумачення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначив, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності.

15. Крім того, у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» («Von Maltzan and Others v. Germany» № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02) ЄСПЛ надав тлумачення поняттю «майно» саме в контексті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого таке поняття охоплює як «наявне майно», так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності». При цьому, Суд зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

16. Отже, при вирішенні спору в частині позовних вимог про зобов`язання Відповідача призначити пенсію суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цій частині і, відповідно до ст. 317 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення у відповідній частині.

17. Приходячи до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для зобов`язання Відповідача призначити Позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, колегія суддів зазначає, що право на таку пенсію ОСОБА_1 набула з 23.02.2020, але звернулася з відповідною заявою до відповідача лише 14.09.2020.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що з 12.03.2020 постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 на всій території України було запроваджено карантин, що є поважною причиною, з якої Позивачка не могла своєчасно звернутися до Відповідача.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що вже 20.02.2020 Позивачка, заздалегідь зверталася із заявою та з документами щодо встановлення її пільгового стажу для призначення пенсії і в травні 2020 року такі документи були розглянуті Відповідачем.

При цьому, в абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 45 вказаного Закону визначено, що пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для призначення Позивачці спірної пенсії з 23.02.2020, тобто з дати набуття права на неї.

Таким чином, апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягають задоволенню частково, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 23.02.2020 - скасуванню, а такі позовні вимоги - задоволенню. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з огляду на результат розгляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат та стягнути на користь Позивачки за рахунок бюджетних асигнувань всю суму судових витрат, що були нею понесені в суді першої інстанції (840,80 грн) та при подачі апеляційної скарги (1261,21 грн), що загалом становить 2102,01 грн.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 23.02.2020 - скасувати та ухвалити постанову, якою такі позовні вимоги - задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 23.02.2020.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 червня 2021 року - залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 2102,01 (дві тисячі сто дві гривні та одна копійка) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 10 листопада 2021 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова