Справа № 380/2470/21
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 380/2470/21 пров. № А/857/14478/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Довгої О.І. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Мельничук Б.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Харчук В.М.;

від відповідача - Бростко М.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2021р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва, обігу харчових продуктів (суддя суду І інстанції: Лунь З.І., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 10 хв. 02.07.2021р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 06.07.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

15.02.2021р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Трускавецький водоканал» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача Головного управління /ГУ/ Держпродспоживслужби у Львівській обл. № 3 від 15.01.2021р. про накладення штрафу за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (а.с.1-6, 23, 32-37).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2021р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.154-157).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ТзОВ «Трускавецький водоканал», який у поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у цілому призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.159-164).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що для застосування до позивача відповідальності згідно приписів п.1 ч.1 ст.65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти» необхідно встановити причинний зв`язок між встановленими порушеннями гігієнічних норм та їх наслідком у вигляді загрози життю та/або здоров`ю людини; установлення такого взаємозв`язку є обов`язковою умовою притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач доводив відсутність причинного зв`язку між порушеннями гігієнічних норм, встановленими у протоколі від 22.12.2020р., та загрозою для життя та/або здоров`ю.

Зокрема, відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови не встановлено пов`язаності виявлених порушень із існуванням загрози життю та здоров`я населення. При цьому, не враховано тої обставини, що вода, в якій виявлено порушення санітарно-гігієнічних вимог, виготовляється КП «Дрогобичводоканал» та постачається позивачу у вигляді готового (знезараженого) продукту.

ТзОВ «Трускавецький водоканал» є споживачем готового до споживання продукту, а встановлені в Акті № 24 від 22.12.2020р. порушення не створювали загрози життю та здоров`я населення. Без дослідження санітарно-біологічних зразків на ділянці постачальника оскаржуване рішення є передчасним, а висновки контролюючого органу про відповідальність за встановлені порушення ТзОВ «Трускавецький водоканал» ґрунтуються на припущеннях.

Причиною невідповідності води вимогам ДСанПІН 2.2.4-171-10 є порушення порядку її знезараження, що проявилось у зменшенні вмісту хлору.

Знезараження води це процес знищення патогенних та умовно-патогенних мікроорганізмів шляхом впливу на них фізичних (ультрафіолетове опромінювання, ультразвук тощо), хімічних (хлор, гіпохлорит, озон, діоксин хлору, оксидантний газ тощо) та фізико-хімічних факторів.

Відповідно до представлених позивачем доказів слідує, що порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог щодо знезараження води, що призвело до невідповідності якості води на водозаборі Доброгостів (за що притягнуто до відповідальності позивача), допущено не позивачем, а внаслідок недостатнього знезараження водопровідної питної води за допомогою хлору іншим суб`єктом господарювання.

При цьому, судом першої інстанції не досліджувалось питання про те, чи пов`язані між собою встановлені порушення гігієнічних норм та наявність у воді колі-фагів. З невідомих причин суд обмежився посиланням лише на те, що проби води були відібрані на насосній станції третього підйому по вул.Стебницький, що не спростовує доводів позивача.

Стосовно розгляду справи про накладення на позивача штрафу, який мав відбутись 15.01.2021р., ТзОВ «Трускавецький водоканал» дізналось лише 12.01.2021р., у зв`язку з чим позивач був обмежений у праві надати свої пояснення по суті порушення, заперечення та докази на їх підтвердження.

Внаслідок наведеної ситуації, при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем не враховано обставини, які є важливими для прийняття справедливого, обґрунтованого та законного рішення.

Відповідачем ГУ Держпродспоживслужби у Львівській обл. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення, яке також відповідає усталеній практиці суду касаційної інстанції по наведеній категорії справ (а.с.189-192).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у них доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, з метою розгляду звернення жителя м.Трускавця Львівської обл. на Гарячу лінію області (реєстраційний індекс ДО-176951/Д1) щодо централізованої подачі неякісної води водопровідної, відповідачем ГУ Держпродспоживслужби у Львівській обл. видано наказ № 4123 від 18.12.2020р. «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)», яким вирішено провести позапланове інспектування ТзОВ «Трускавецьводоканал» на предмет дотримання законодавства у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів в термін з 21.12.2020р. по 22.12.2020р. (а.с.58).

На підставі цього наказу видано направлення на інспектування об`єктів № 3782 від 18.12.2020р. заступнику начальника Дрогобицького міського управління ГУ Держпродспоживслужби у Львівській обл. Калапунь Т.В. (а.с.59).

ГУ Держпродспоживслужби у Львівській обл. прийнято рішення № 229 від 18.12.2020р. про відбір зразків продукції, про що надано результати санітарно-мікробіологічного дослідження та протоколи дослідження питної води (а.с.60, 61).

22.12.2021р. відповідач склав Акт № 24 за результатами проведення позапланового заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин.

В цьому Акті зазначено про встановлення наступних порушень зі сторони позивача:

1. Потужність не підтримується в чистому та робочому стані.

2. Оператором ринку не забезпечене проведення гігієнічного навчання операторів хлораторних установок (не надано відповідні записи). Представлено особисті медичні книжки працівників з протермінованими термінами проходження медичних оглядів.

3. Харчові продукти не захищені від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та /або обігу.

Під час проведеного інспектування у відповідності до рішення про відбір зразків продукції № 229 від 18.12.2020р. представниками Дрогобицького міжміського відділу ДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України» в присутності начальника хіміко-бактеріологічної лабораторії ТзОВ «Трускавецький водоканал» відібрано дві проби води водопровідної для санітарно-хімічного, санітарно-бактеріологічного та гіаразитологічного досліджень із насосної станції по вул.Сагайдачного, 18а та житлової квартири заявника.

За результатами отриманого санітарно-мікробіологічного дослідження води встановлена невідповідність води вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», що підтверджено результатами дослідження питної води, виданих Дрогобицьким міжміським відділом лабораторних досліджень ДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України». Згідно результату санітарно-мікробіологічного дослідження № 1 від 28.12.2020р. виявлено колі-фаги 3 БУО в 1 дм3 (в нормі не повинно бути), згідно результату санітарно-мікробіологічного дослідження № 2 від 28.12.2020р виявлено колі-фаги 4 БУО в 1 дм3 (в нормі не повинно бути).

При повторному відборі проб води згідно рішення про відбір зразків продукції № 231 від 29.12.2020р. теж встановлено невідповідність води нормативним вимогам.

Згідно результату санітарно-мікробіологічного дослідження № 3 від 31.12.2020р. виявлено колі-фаги 2 БУО в 1 дм3 (в нормі не повинно бути), згідно результату санітарно-мікробіологічного дослідження № 4 від 31.12.2020р колі-фаги 3 БУО в 1 дм3 (в нормі не повинно бути) (а.с.61-66, 95-99).

05.01.2021р. згідно рішення про відбір зразків продукції № 232 від 31.12.2020р. повторно проведено відбір зразків води водопровідної та направлено для вірусологічного дослідження в Дрогобицькому міжміському відділі ДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України».

28.12.2020р. відповідачем винесено припис № 26/12 про усунення встановлених перевіркою порушень (а.с.92).

Також представник позивача відмовився від підпису вказаного протоколу, через що другий примірник протоколу скеровано рекомендованим поштовим відправленням (а.с.103-107).

На адреси міського голови - голови комісії з питань ТЕБ та НС м.Трускавець, генерального директора ТзОВ «Трускавецький водоканал» 04.01.2021р. скеровано листа № 8 з вимогою вжиття термінових заходів щодо виявлення та усунення причин забруднення води з проведенням повторних лабораторних досліджень на ефективність виконаних робіт.

05.01.2021р. заступником начальника Дрогобицького міського управління ГУ Держпродспоживслужби у Львівській обл. Калапунем Т.В. складено протокол № 3 про порушення ТзОВ «Трускавецький водоканал» вимог Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», згідно з яким позивачем не дотримано приписів п.1 ч.1 ст.41; п.п.1, 2 ч.1 ст.48, п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів».

15.01.2021р. відповідач виніс постанову № 3 від 15.01.2021р. «Про накладення штрафу за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми», відповідно до якої за порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до питної води, що створює загрозу для життя та/або здоров`я людини, накладено на позивача штраф у розмірі 60000 грн. (а.с.108-110).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не заперечує наявність виявлених проведеною позаплановою перевіркою порушень.

Навпаки, позивач листом № 23 від 14.01.2021р. повідомив відповідача про дії, вчинені на виконання припису № 26/12 від 28.12.2021р., а саме: створено комісію та програму навчання для операторів хлораторної установки, навчання проведено; згідно з постановою КМ України № 641 від 22.07.2020р. протягом місяця буде проведено медичний огляд працівників; згідно з наказом № 15 від 04.01.2021р. запланований ремонт насосної станції по вул.Сагайдачного, 18а до 01.03.2021р.; укладено угоду з Дрогобицьким міжміським відділом ДУ ЛОЛЦ МОЗ України на проведення досліджень на наявність колі-фагів у питній воді з метою виявлення джерела забруднення (а.с.133).

Доводи позивача про те, що контроль за якістю питної води на усіх стадіях підготовки та у розподільчих мережах покладено на підприємства водопостачання КП «Дрогобичводоканал», суд спростував тим, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТзОВ «Трускавецький водоканал» є забір, очищення та постачання води.

Також позивач використовує воду як об`єкт господарських операцій, тобто, для здійснення підприємницької діяльності, тому позивач не вважається споживачем води у розумінні зазначеної норми.

Зазначене підтверджується ст.1 Закону України «Про основні принципи та вимоги безпечності харчових продуктів», у розумінні якої позивач є суб`єктом господарювання, який провадить діяльність з метою отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, за допомогою яких він здійснює реалізацію води.

Щодо аргументів позивача про покладання на КП «Дрогобичводоканал» забезпечення якості питної води покладено на КП «Дрогобичводоканал», то суд вказав на те, що згідно договору з КП «Дрогобичводоканал» № 1306 від 01.01.2020р. про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення позивач має право перевіряти, зокрема, якісні показники надання послуг.

Якість води, в тому числі на наявність живих мікроорганізмів, яку отримує кінцевий споживач - мешканці м.Трускавець, забезпечує ТзОВ «Трускавецький водоканал» від межі балансової належності як підприємство водопостачання відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення».

Позивач належної якості води, зокрема, щодо відсутності в ній колі-фагів, не забезпечив, тому покликання на те, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не урахував всіх обставин, є безпідставними.

Щодо інших порушень законодавства позивачем, встановлених перевіркою і викладених в Акті № 24 від 22.12.2020р. та в протоколі № 3 від 05.01.2021р. при здійсненні водопостачання населенню, то наявність таких відповідач підтвердив, а позивач не заперечив.

Стосовно процедурних порушень розгляду відповідачем справи про накладення штрафу, то відповідач не порушив вимоги законодавства, виконав обов`язок щодо повідомлення позивача про розгляд справи.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами Закону України № 771/97-ВР від 23.12.1997р. «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Зокрема, цей Закон регулює відносини між органами виконавчої влади, операторами ринку харчових продуктів та споживачами харчових продуктів і визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Згідно з п.1 ч.1 ст.41 вказаного Закону потужності, на яких здійснюється виробництво та/або обіг харчових продуктів, повинні, зокрема, підтримуватися в чистому та робочому стані.

Відповідно до ч.1 ст.48 зазначеного Закону оператори ринку дотримуються таких вимог щодо гігієни персоналу потужностей, який працює у зоні поводження з харчовими продуктами:

1) на потужності допускається персонал, який не має протипоказань щодо поводження з харчовими продуктами та пройшов у цього оператора ринку навчання з питань гігієни персоналу, що підтверджено відповідними записами цього оператора ринку;

2) персонал потужностей періодично проходить навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів у цього оператора ринку. Періодичність такого навчання встановлюється самим оператором ринку.

В силу приписів п.3 ч.1 ст.49 цього Закону оператори ринку дотримуються таких вимог, зокрема, харчові продукти повинні бути захищеними від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу.

Окрім цього, згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» вода питна - харчовий продукт, придатний для споживання людиною.

Згідно із приписами п.1 ч.1 ст.65 Закону України № 2042-VIII від 18.05.2017р. «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин» оператори ринку несуть відповідальність за порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів або кормів, якщо це створює загрозу для життя та/або здоров`я людини або тварини, що тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі шести мінімальних заробітних плат.

Основною діяльністю ТзОВ «Трускавецький водоканал» є « 36.00 Забір, очищення та постачання води».

Окрім цього, між ТзОВ «Трускавецький водоканал» та КП «Дрогобичводоканал» укладено договір № 1306 від 01.01.2020р. про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п.6.5.1 цього договору КП «Дрогобичводоканал» зобов`язаний забезпечувати своєчасне та відповідної якості надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення згідно з законодавством та умовами договору (а.с.19-22).

Водночас, згідно з п.1.1 вказаного договору КП «Дрогобичводоканал» зобов`язується надавати ТзОВ «Трускавецький водоканал» послуги з водопостачання та водовідведення до межі балансової належності для надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для споживачів міста Трускавець на умовах цього договору.

Позивач не заперечує того, що виявлені проведеною позаплановою перевіркою порушення дійсно зафіксовані відповідачем під час проведення перевірки.

Останнім на виконання припису № 26/12 від 28.12.2021р. вжито заходів для усунення таких порушень, а саме: створено комісію та програму навчання для операторів хлораторної установки, навчання проведено; згідно з постановою КМ України № 641 від 22.07.2020р. протягом місяця буде проведено медичний огляд працівників; згідно з наказом № 15 від 04.01.2021 запланований ремонт насосної станції по сул.Сагайдачного, 18а до 01.03.2021р.; укладено угоду з Дрогобицьким міжміським відділом ДУ ЛОЛЦ МОЗ України на проведення досліджень на наявність коліфагів у питній воді з метою виявлення джерела забруднення.

Водночас, позивач вважає, що контроль за якістю питної води на усіх стадіях підготовки та у розподільчих мережах покладено на підприємства водопостачання, яким є КП «Дрогобичводоканал». При цьому, ТзОВ «Трускавецький водоканал» є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Дрогобичводоканал».

Вказані аргументи обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки відповідно до договору з КП «Дрогобичводоканал» №1306 від 01.01.2020р. про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення позивач отримує у КП «Дрогобичводоканал» послуги, зокрема, централізованого водопостачання, які надаються до межі балансової належності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Разом з тим, позивач використовує воду як об`єкт господарських операцій, тобто, для здійснення підприємницької діяльності, тому до споживачів води позивач не належить.

Також судом з`ясовано, що контроль за якістю питної води на усіх стадіях водопідготовки та у розподільчих мережах покладений на КП «Дрогобичводоканал», який надає ТзОВ «Трускавецький водоканал» готовий до споживання мешканцями м.Трускавця продукт, однак такий контроль здійснюється до межі балансової належності.

Зазначена межа означається водозабором «Гірне», з якого через резервуарний парк «Доброгостів» та через насосну станцію (на ній отримано зразки води для аналізу) 3-го підйому по вул.Стебницькій вода поступає до мешканців м.Трускавець.

Щодо аргументів позивача про те, що забезпечення якості питної води покладено на КП «Дрогобичводоканал», то судом першої інстанції правильно вказано на те, що згідно з умовами п.6.1.3 договору з КП «Дрогобичводоканал» про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення позивач має право перевіряти, зокрема, якісні показники надання послуг.

Позивач забезпечив перевірку якісних показників води, здійснюючи її фізико-хімічний аналіз, однак мікробіологічної перевірки води, зокрема, на наявність у воді колі-фагів, останній не здійснював.

Таким чином, якість води, в тому числі на наявність живих мікроорганізмів, яку отримує кінцевий споживач - мешканці м.Трускавець, забезпечує ТзОВ «Трускавецький водоканал» від межі балансової належності як підприємство водопостачання відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення».

Як слідує з оскаржуваної постанови, позивач належної якості води, зокрема, щодо відсутності в ній колі-фагів, не забезпечив.

За таких умов покликання позивача на те, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не урахував всіх обставин, є безпідставними.

Щодо інших порушень законодавства позивачем, встановлених перевіркою і викладених в Акті №24 від 22.12.2020 та в протоколі №3 від 05.01.2021 при здійсненні водопостачання населенню, то наявність таких відповідач підтвердив, а позивач не заперечив.

Також відповідач виконав обов`язок щодо повідомлення позивача про розгляд справи. Час повідомлення про розгляд справи норма ч.10 ст.66 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин» пов`язує саме з надісланням повідомлення про розгляд справи, а не з його отриманням адресатом.

Наведені обставини в своїй сукупності колегія суддів вважає визначальними при вирішенні наведеного спору, через що відповідь на решта доводів сторін не має принципового значення під час розгляду заявлених позовних вимог.

В спростування доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає про таке.

Покликання апелянта на невстановлення причинного зв`язку між порушеннями гігієнічних норм та їх наслідком у вигляді загрози життю та/або здоров`ю людини є безпідставними, оскільки судом вірно враховані результати отриманих санітарно-мікробіологічних досліджень води, якими встановлена невідповідність води вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною», що підтверджено протоколами дослідження питної води, виданих Дрогобицьким міжміським відділом лабораторних досліджень ДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України».

Також позивач (скаржник) підтвердив наявність порушень законодавства при здійсненні водопостачання населенню, встановлених перевіркою і викладених в Акті № 24 від 22.12.2020р. та в протоколі № 3 від 05.01.2021р., та листом № 23 від 14.01.2021р. повідомив відповідача про дії, вчинені на виконання припису № 26/12 від 28.12.2021р.

Апелянт вважає, що ТзОВ «Трускавецький водоканал» є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Дрогобичводоканал», а тому контроль за якістю питної води на усіх стадіях підготовки та у розподільчих мережах покладено саме на КП «Дрогобичводоканал».

Разом з тим, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТзОВ «Трускавецький водоканал» є забір, очищення та постачання води.

Відповідно до умов договору № 1306 від 01.01.2020р. про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, укладеного з КП «Дрогобичводоканал», апелянт отримує послуги, зокрема, централізованого водопостачання, які надаються до межі балансової належності.

Контроль за якістю питної води на усіх стадіях водопідготовки та у розподільчих мережах покладений на КП «Дрогобичводоканал», який надає ТзОВ «Трускавецький водоканал» готовий до споживання мешканцями м.Трускавця продукт, однак такий контроль здійснюється до межі балансової належності.

Зазначена межа виділена водозабором «Гірне», з якого через резервуарний парк «Доброгостів» та через насосну станцію (на ній отримано зразки води для аналізу) 3-го підйому по вул.Стебницькій вода поступає до мешканців м.Трускавець.

З огляду на наведене, судом першої інстанції правильно встановлено, що апелянт використовує воду як об`єкт господарських операцій, тобто для здійснення підприємницької діяльності, тому він не відноситься до споживачів води.

Також необґрунтованими є твердження апелянта щодо неналежного повідомлення про розгляд справи, що на його думку, обмежило його право надати пояснення, оскільки генеральний директор ТзОВ «Трускавецький водоканал» був присутній на розгляді справи, надавав пояснення, та особисто одержав постанову про накладення штрафу, що засвідчено його підписом.

Звідси, відповідач дотримався процедурних норм розгляду справи про накладення штрафу та виконав обов`язок щодо повідомлення позивача про розгляд справи.

Відтак, відповідач ГУ Держпродспоживслужби у Львівській обл. при винесенні спірної постанови про накладення штрафу діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах своїх повноважень.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Звідси, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, згідно яких доводи позивача відхилені.

Таким чином, враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими відповідач обґрунтував наявність порушень позивачем встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва, обігу харчових продуктів, а відтак покладених в основу оскаржуваної постанови про накладення штрафу, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ТзОВ «Трускавецький водоканал».

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування судового рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2021р. в адміністративній справі № 380/2470/21 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Товариство з обмеженою відповідальністю «Трускавецький водоканал».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
С. М. Кузьмич
Дата складання повного тексту судового рішення: 10.11.2021р.