Справа № 540/2952/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 540/2952/20
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

07 жовтня 2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у якій позивач просив:

- визнати протиправним та дискримінаційним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, викладене у листі № 2100-0318-8/14204 від 17.04.2020, про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі спливу строку дії його паспорта громадянина України для виїзду за кордон, в тому числі якщо воно було прийнято, але не передано ОСОБА_1 ;

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по припиненню виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі спливу строку дії його паспорта громадянина України для виїзду за кордон протиправними та дискримінаційними;

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 18.06.2018 на підставі спливу строку дії паспорту громадянина України для виїзду за кордон протиправною та дискримінаційною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити усі недоотримані ОСОБА_1 пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з 18.06.2018 до фактичного виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми ОСОБА_1 , починаючи з 18.06.2018 до їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії ОСОБА_1 довічно;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області кошти в сумі 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області припинило виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі спливу строку дії його паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що він є громадянином України, якому по досягненні пенсійного віку призначена пенсія за віком, яка виплачувалась до моменту виїзду за кордон. З 2008 року позивач постійно мешкає в Ізраїлі. На підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду в справі №2140/1474/18 від 21.05.2019 відповідач поновив виплату його пенсії з 24.01.2018.

Разом з тим, листом №2100-0318-8/14204 від 17.04.2020 орган ПФУ повідомив позивача про своє рішення про припинення виплати йому пенсії з 18.06.2018, підставою чого вказав закінчення строку дії його паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Позивач посилається на те, що жодним нормативним актом відповідач не уповноважений перевіряти термін дії паспортів громадян України, що отримують пенсії, зокрема строки дії паспортів для виїзду за кордон, тим паче, припиняти виплату довічно призначеної пенсії на підставі спливу строку дії паспорта громадянина Україні для виїзду за кордон. Перевірка терміну строку паспортів проводилась відповідачем незаконно та свідчить про заборонену ст. 24 Конституції України дискримінацію прав позивача - за ознакою, пов`язаною із його місцем проживання, в результаті якої істотно погіршений його майновий стан в порівнянні з пенсіонерами, що проживають в Україні, яким виплата їх пенсії з цієї ж причини не припиняється.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що на момент виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду в справі №2140/1474/18 від 21.05.2019 паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_1 , був чинним. З 18.06.2018 року строк дії вказаного паспорту позивача закінчився. У зв`язку з відсутністю у позивача діючого паспорта Управлінням прийнято рішення від 17.04.2020 №2100-0318-8/14204 про припинення виплати йому пенсії з 18.06.2018.

21.04.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що в Законі України № 1058-ІУ не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як припинення на підставі закінчення строку дії паспорта громадянина Україні для виїзду за кордон.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області по припиненню виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18 червня 2018 року з компенсацією втрати частини доходів.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити. Зокрема, апелянт на спростування висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог наводить доводи викладені у відзиві на позовну заяву та додатково вказує на відсутність факту невиплати пенсії, та як наслідок відсутність підстав для розрахунку компенсації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України з місцем постійно проживання в Державі Ізраїль, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області у зв`язку з призначенням йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.06.2012 № 2262-ХІІ.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі №2140/1474/18 скасовано рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії, починаючи з 24 січня 2018 року.

Позовні вимоги в частині зобов`язання поновити виплату пенсій за період з 07 жовтня 2009 по 23 січня 2018 року залишив без розгляду.

25.03.2020 ГУ ПФУ в Херсонській області листом за № 2100-0318-8/10530, адресованому ТОВ "В.Меламед Юридичний офіс (Ізраїль-Україна)", повідомило, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019 у справі № 2140/1474/18 Головним управлінням поновлено нарахування пенсії ОСОБА_1 після надходження матеріалів пенсійної справи з Херсонського обласного військового комісаріату.

ГУ ПФУ в Херсонській області додатково зазначило, що з врахуванням розділу V Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, видані до дня набрання чинності цим Законом, є чинними до закінчення строку їх дії. У зв`язку з цим, для продовження виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно надати паспорт громадянина України, оскільки у наданому раніше документі закінчився термін дії.

17.04.2020 ГУ ПФУ в Херсонській області листом за № 2100-0318-8/14204 "Про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ", адресованому ТОВ "В. Меламед Юридичний офіс (Ізраїль-Україна)", повідомило представника позивача, що Головним управлінням на виконання постанови суду розраховано суму пенсії ОСОБА_1 за період з 24.01.2018 по 18.06.2018 у розмірі 8 973,18 грн.

При цьому, зазначило, що на запит Головного управління від 25.03.2020 за №2100-0318-8/10530 ТОВ "В.Меламед Юридичний офіс (Ізраїль-Україна)" листом від 08.04.2020 за № 568 повідомило Головне управління, що "діючого паспорта громадянина України ОСОБА_1 немає" та надало завірену належним чином копію паспорта громадянина Ізраїлю Аграната Едуарда № НОМЕР_2 , виданого 13.03.2016, термін дії якого - 12.03.2026. Чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ та Законом № 2262, виплата пенсій громадянам іноземних держав, які не проживають на території України, не передбачена.

Вважаючи вказане припинення виплати ОСОБА_1 пенсії незаконним і дискримінаційним, а також таким, що грубо порушує його конституційне право на власність та на соціальний захист, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду, наведений у статі 49 Закону № 1058-ІУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. Положеннями ст.49 Закону № 1058-ІУ не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як закінчення строку дії паспорта громадянина Україні для виїзду за кордон.

При цьому, суд вважав, якщо у відповідача були обґрунтовані сумніви в тому, що позивач втратив громадянство України, то для цього він мав звертатись до компетентних органів із відповідним запитом, і тільки після отримання достовірних доказів зазначеного, приймати рішення про припинення виплати пенсії. Самостійно відповідач не наділений компетенцією констатувати факт належності пенсіонера до громадянства України, або її втрати.

З метою найбільш ефективного способу захисту порушеного права позивача, суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом встановлення в резолютивній частині рішення відповідних зобов`язальних дій.

Судова колегія погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За таких умов, перегляд рішення суду першої інстанції слід здійснити в частині задоволених позовних вимог.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Право громадян на соціальний захист конкретизоване у Законах України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", якими встановлено порядок виплати пенсії.

Згідно ч.2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону. Аналогічну норму містить і ст. 22 Закон України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи те, що відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, тому питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

З 07 жовтня 2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера. Держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від місця проживання особи.

Стаття 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулює питання припинення та поновлення виплати пенсії. Так, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч.3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.

Цей перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Відповідач не заперечує тієї обставини, що виплата пенсії позивачу з 18 червня 2018 року припинена на підставі закінчення строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Водночас, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як припинення на підставі закінчення строку дії паспорта громадянина Україні для виїзду за кордон, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Ані Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ані інші закони у сфері пенсійного забезпечення не пов`язують право на одержання пенсії від наявності або відсутності у громадянина закордонного паспорту, або із закінченням строку його дії.

Якщо у відповідача були обґрунтовані сумніви в тому, що позивач втратив громадянство України, то самостійно він не наділений компетенцією констатувати факт належності пенсіонера до громадянства України або її втрати. Для цього органу ПФУ слід звертатись до компетентних органів із відповідним запитом, і тільки після отримання достовірних доказів втрати позивачем громадянства України, приймати рішення про припинення виплати пенсії.

Судова колегія звертає увагу, що згідно приписів ст. 17,19 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-III громадянство України припиняється внаслідок, зокрема, втрати громадянства України.

Підставами для втрати громадянства України є, зокрема, добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

При цьому, датою припинення громадянства України у випадках, передбачених ст.19 Закону України №2235-III, є дата видання відповідного Указу Президента України.

Відповідачем не надано суду доказів припинення позивачем громадянства України.

Згідно з абз. 1 п. 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік), проте цей обов`язок покладається на особу при зверненні за призначенням пенсії, а в даному випадку позивачу вона вже була призначена та поновлена на виконання рішення суду.

З огляду на зазначене вірними є висновки суду першої інстанції, що в даному випадку у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави для зупинення виплати пенсії позивачу.

Вірними також є висновки, що задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18 червня 2018 року з компенсацією втрати частини доходів, є найбільш ефективним способом захисту його порушеного права.

Судом першої інстанції не здійснено посилання на правові норми наявності підстав компенсації втрати частини доходів, проте це не спростовує вірність його висновків щодо встановлення даних зобов`язальних дій.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 2050-III визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, пенсії.

Спеціальне законодавство у сфері соціального захисту, а саме стаття 46 Закону України № 1058-IV, визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Враховуючи протиправність дій відповідача щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 , останній має право на отримання компенсації втрати частини доходів з 18.06.2018.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 березня 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: О.А.Шевчук