Справа № 640/12462/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

08 листопада 2021 року справа №640/12462/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «МХТК» (далі по тексту - позивач, ТОВ «МХТК»)
доГоловного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві)
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 лютого 2020 року № та №
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у зв`язку з тим, що станом на момент виникнення спірних відносин ТОВ «МХТК» вже було зареєстроване як платник акцизного податку, а тому відсутні правові підстави для застосування штрафу у цій частині.

Як зазначає позивач, право на подання документів на отримання ліцензії виникло у ТОВ «МХТК» лише з 01 липня 2019 року, так як і у ДФС України виникло право на видачу відповідних ліцензій лише з цієї дати, проте, з урахуванням 20-денного строку розгляду таких заяв на отримання ліцензій законодавцем встановлено заборону на провадження господарської діяльності товариств у цей період, що суперечить принципам господарювання.

Ухвалою від 15 червня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва відкрив провадження в адміністративній справі №640/12462/20 в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про безпідставність заявлених позовних вимог у зв`язку з тим, що за наслідками проведеної перевірки встановлено здійснення позивачем діяльності з реалізації пального до дати реєстрації його платником акцизного податку та без ліцензії.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що станом на 01 липня 2019 року ТОВ «МХТК» вже було зареєстроване як платник акцизного податку з реалізації пального з 01 березня 2016 року, а нормами Податкового кодексу України не передбачено порядок перереєстрації для вже зареєстрованих платників акцизного податку, з урахуванням чого позивач у спірний період не порушував вимоги законодавства.

Ухвалою від 21 вересня 2020 року Окружний адміністративний суд міста Києва закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 07 грудня 2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти позову заперечив; суд на місці ухвалив перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 27 лютого 2020 року № за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу восьмого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до ТОВ «МХТК» застосовано штрафні санкції у розмірі 500 000,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 27 лютого 2020 року № за порушення підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України до ТОВ «МХТК» застосовано штрафні санкції у розмірі 3 274 079,86 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 31 січня 2020 року №254/26-15-32-07/34405192 про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального (далі по тексту - акт перевірки), з урахуванням заперечень позивача на акт перевірки, які листом ГУ ДПС у м. Києві від 24 лютого 2020 року №33748/10/26-15-32-07-19 залишено без задоволення, а висновки акта перевірки - без змін.

Перевіркою встановлено порушення позивачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії за період з 01 липня 2019 року по 27 серпня 2019 року; підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України в частині здійснення реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку у період з 01 липня 2019 року по 23 липня 2019 року.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Щодо порушення позивачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії за період з 01 липня 2019 року по 27 серпня 2019 року, суд зазначає таке.

Перевіркою встановлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним ТОВ «МХТК» отримало ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №01706 з терміном дії з 28 серпня 2019 року по 28 серпня 2024 року; відповідно до наданих в ході перевірки первинних документів встановлено факт реалізації позивачем спеціалізованого бензину за період липень - серпень 2019 року в загальній кількості 156,755 тон в адресу контрагентів-покупців, чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

До вказаного Закону внесені зміни Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», які набрали чинності з 01 липня 2019 року.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії. Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Плата за ліцензії справляється органом, що видає ліцензії, у розмірах, встановлених цим Законом, і зараховується до місцевих бюджетів.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Як встановлює абзац восьмий частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500 000 гривень.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати торгівлю пальним, з 01 липня 2019 року повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію. При цьому до 01 липня 2019 року вказаний обов`язок у суб`єкта господарювання був відсутній. Водночас з 01 липня 2019 року, за відсутності ліцензії, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у вигляді штрафу в сумі 500 000 гривень.

Відповідно до відомостей зафіксованих в акті перевірки, для здійснення господарської діяльності позивач отримав ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №01706 з терміном дії з 28 серпня 2019 року по 28 серпня 2024 року.

При цьому, в ході проведення перевірки встановлено, що позивач протягом липня - серпня 2019 року здійснював реалізацію пального без ліцензії з порушенням вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Суд звертає увагу, що позивач по суті не заперечує та не спростовує факту продажу пального у спірний період.

Водночас, суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначення виключного переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлення уніфікованого порядку їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності врегульовані Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

У відповідності до вимог частини другої статті 2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» в редакції станом на 01 липня 2019 року, дія цього закону не поширюється на порядок видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення таких видів господарської діяльності таких видів діяльності, зокрема, виробництво і торгівлі пальним, що здійснюється відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Тобто Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» не регулює питання лише стосовно порядку видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення таких видів господарської діяльності, зокрема, виробництво і торгівля пальним.

Однак, згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» цей закон регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Тобто, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» регулює окрім самого ліцензування ще й відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

У відповідності до вимог пункту 1 та 4 частини першої статті 3 Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» державна політика у сфері ліцензування ґрунтується на принципі єдиної державної системи ліцензування, що реалізується шляхом, зокрема, визначення Кабінетом Міністрів України органів ліцензування та видів господарської діяльності згідно із статтею 7 цього Закону, на які відповідний орган ліцензування видає ліцензії; принципи пріоритетності захисту прав, законних інтересів, життя і здоров`я людини, навколишнього природного середовища, захисту обмежених ресурсів держави та забезпечення безпеки держави, що передбачає, зокрема, у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Вказаний строк визначений законом як для держави, з метою унормування змін у правовідносинах або при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами.

Наведений двомісячний строк встановлений законом саме для додержання балансу у спірних правовідносинах між державою та суб`єктом господарювання.

Однак, територіальні органи ДФС України отримали статус органу ліцензування діяльності з оптової торгівлі пальним лише 01 липня 2020 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року №545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 01 липня 2020 року, тобто у день коли було запроваджено ліцензування оптової торгівлі пальним.

Вказані обставини підтверджуються також нормами Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та листом Державної фіскальної служби від 30 травня 2019 року за №17014/7/99-99- 12-01-01-17, у яких зазначено, що відповідач мав право видавати ліцензії на торгівлю пальним з 01 липня 2019 року, тобто з дня, коли при здійсненні продажу пального за відсутності ліцензії наступала відповідальність у вигляді штрафу.

За вказаних обставин, суд вважає, що застосування до позивача штрафної санкції є передчасним у зв`язку з відсутністю можливості завчасно отримати ліцензію, внаслідок чого оскаржуване податкове повідомлення рішення від 27 лютого 2020 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо порушення позивачем підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України в частині здійснення реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку у період з 01 липня 2019 року по 23 липня 2019 року, суд зазначає таке.

Перевіркою встановлено, що реєстрація позивача в СЕАРП СЕ платником акцизного податку здійснена 24 липня 2019 року відповідно до заяви за формою №1-АКСП, а також обставини реалізації пального в період з 01 липня 2019 року по 23 липня 2019 року на загальну суму 3 274 079,86 грн. до дати реєстрації платником акцизного податку.

Відповідно до підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб-підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.

Згідно пунктів 232.1 та 232.2 статті 232 Податкового кодексу України у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового в розрізі платників податку - розпорядників акцизних складів/акцизних складів пересувних та акцизних складів/акцизних складів пересувних за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД ведеться окремо облік обсягів пального або спирту етилового, що: оподатковуються акцизним податком, у тому числі окремо за кожною відмінною ставкою податку; оподатковуються на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; не підлягають оподаткуванню; звільняються від оподаткування.

Платникам акцизного податку автоматично відкриваються облікові картки в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

З 01 липня 2019 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України, внесені Законом №2628-VIII, зокрема пункт 212.1 статті 212 Податкового кодексу України доповнено підпунктом 212.1.15, згідно з яким платниками податку є також особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), яка реалізує пальне або спирт етиловий.

Також Законом №2628-VIII підрозділ 5 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 22, згідно якого платники податку зобов`язані з 01 травня 2019 року до 01 червня 2019 року зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 01 липня 2019 року.

Суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 01 липня 2019 року, зобов`язані до 01 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 01 липня 2019 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 року №408 затверджено Порядок електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (далі по тексту - Порядок), який визначає механізм відкриття та закриття рахунків платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового (далі - платники акцизного податку), зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, механізм роботи зазначеної системи, а також проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Відповідно до пункту 1 Порядку система електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового вводиться в дію з 01 липня 2019 року.

Платники акцизного податку зобов`язані з 01 травня 2019 року до 01 червня 2019 року зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового всі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники будуть станом на 01 липня 2019 року.

Суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників акцизного податку з 01 липня 2019 року, зобов`язані до 01 липня 2019 р. зареєструватися як платники акцизного податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники акцизного податку будуть станом на 01 липня 2019 року.

Змістовний аналіз наведених норм у сукупності свідчить, що суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 01 липня 2019 року, зобов`язані до 01 липня 2019 року зареєструватися платниками податку.

Оскільки вказаними нормами, а також іншими положеннями податкового законодавства не зобов`язано платників акцизного податку, які вже зареєстровані до 01 липня 2019 року, повторно реєструватись платниками акцизного податку, суд вважає, що запроваджений наведеними нормами обов`язок щодо реєстрації платників акцизного податку з 01 липня 2019 року стосується виключно суб`єктів господарювання, які не зареєстровані платниками акцизного податку та вважатимуться такими станом на 01 липня 2019 року, у тому числі згідно із підпунктом 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України.

Також в силу згаданих норм зобов`язано платників акцизного податку зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники акцизного податку будуть станом на 01 липня 2019 року.

Пункт 117.3 статті 117 Податкового кодексу України передбачає відповідальність за здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, у вигляді накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які б підтверджували факт здійснення позивачем реалізації пального без обов`язкової реєстрації платником податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, до початку здійснення реалізації пального.

В свою чергу, з тексту акта перевірки вбачається та не заперечується сторонами, що ТОВ «МХТК» зареєстроване платником акцизного податку з реалізації пального 01 березня 2016 року відповідно до заяви за Формою №1-АКП та зареєстроване в СЕАРП СЕ від 24 липня 2019 року відповідно до заяви за Формою №1-АКПС.

Тобто, у період з 01 липня 2019 року по 23 липня 2019 року позивач здійснював операції з реалізації пального як платник акцизного податку зареєстрований з 01 березня 2016 року у порядку, передбаченому положеннями Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, застосування до позивача штрафних санкцій є протиправним, а податкове повідомлення-рішення від 27 лютого 2020 року № підлягає скасуванню.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач не довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «МХТК» підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МХТК» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 27 лютого 2020 року № та №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МХТК» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «МХТК» (03035, м. Київ, вул. Солом`янська площа, буд. 2; ідентифікаційний код 34405192);

Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, Шолуденка, буд. 33/19; ідентифікаційний код 4314167).

Суддя В.А. Кузьменко