Справа № 0440/5659/18
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 листопада 2021 року

Київ

справа № 0440/5659/18

адміністративне провадження № К/9901/35643/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Усенко Є.А., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 у справі № 0440/5659/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа - Лівобережна об`єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, скаржник) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач, ГУ ДФС), у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 21.05.2018 №-0464/1, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2016-2017 роки в розмірі 44977,12 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС від 21.05.2018 №-0464, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 40952,69 грн.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 25.09.2018, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019, у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Ухвалою від 24.06.2019 Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).

В подальшому, 25.03.2020 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 за нововиявленими обставинами. У заяві позивач просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 та ухвалити нове, яким визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС про донарахування позивачу зобов`язань зі сплати земельного податку за періоди 2016-2017 та 2018 роки.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 10.06.2020 заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі задовольнив. Суд скасував рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі №0440/5659/18 та ухвалив нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 12.11.2020 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 за нововиявленими обставинами відмовив.

27.09.2021 до суду вчетверте надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (далі - скаржник, позивач) на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020, направлена поштою 24.09.2021.

За змістом частини першої статті 334 КАС України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Визначені у частині п`ятій статті 332 КАС України недоліки касаційної скарги є самостійною підставою для повернення касаційної скарги, яка не зобов`язує суд встановлювати або надавати оцінку іншим можливим недолікам касаційної скарги, які є підставою для залишення касаційної скарги без руху. Водночас постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження можливе за сукупністю таких умов: судове рішення підлягає касаційному оскарженню; касаційна скарга подана у визначений законодавством строк (або наявні підстави для поновлення строку); касаційна скарга відповідає вимогам КАС України щодо форми і змісту, подана уповноваженою особою.

Перелік підстав для відмови у відкритті касаційного провадження визначений статтею 333 КАС України і є вичерпним, а наявність ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою особи на судове рішення є перешкодою для повторного звернення цієї ж особи із касаційною скаргою на це ж саме судове рішення, тому законодавець у частині четвертій статті 333 КАС України закріпив умову, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження підписується всім складом суду та повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

У цій справі предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018.

Відповідно до частини другої статті 368 КАС України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною другою статті 369 КАС України передбачено, що судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наявність у суду будь-яких сумнівів у відсутності винятків, передбачених пунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України (у передбачених цією нормою справах), є перешкодою у постановленні судом касаційної інстанції ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження без надання можливості заявнику касаційної скарги їх усунути.

Судом встановлено, що предметом спору у цій справі були податкові повідомлення-рішення від 21 травня 2018 року №-0464, №-0464/1, якими позивачеві визначено грошові зобов`язання зі сплати земельного податку на загальну суму 85929,81 грн.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справою незначної складності є справа щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою від 31.07.2018 Дніпропетровський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі і постановив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відмовляючи у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019, Верховний Суд в ухвалі від 24.06.2019 виходив з того, що сума, щодо якої може бути заявлено вимогу про її стягнення на підставі оскаржуваних рішень відповідача, становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з чим визнав, що касаційну скаргу подано на судові рішення у справі незначної складності, а випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Отже, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України, тобто, судові рішення у цій справі (в тому числі і за наслідками провадження за нововиявленими обставинами) оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд ухвалою від 01.10.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху, надав скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, для надання уточненої касаційної скарги, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Підставою для залишення касаційної скарги без руху стало, зокрема те, що з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини, є підстави вважати, що касаційну скаргу подано на судові рішення у справі незначної складності (про що також зазначено в ухвалі Верховного Суду від 24.06.2019). Однак, доводів з належним їх обґрунтуванням про наявність винятків, передбачених пунктами "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не наведено. Скаржник посилається на те, що ця касаційна скарга стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики щодо визначення бази оподаткування земельного податку за відсутності об`єкту оподаткування - земельної ділянки, однак, судове рішення, яке оскаржує позивач, ухвалене не по суті спору, а з питання наявності/відсутності підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України, для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Суд зазначив, що практика Верховного Суду з питання розуміння і застосування пункту 1 частини другої статті 361 КАС України є сформованою, про невідповідність цій практиці висновків апеляційного суду, викладених у постанові 12.11.2020, скаржник не зазначив. Однак, враховуючи, що скаржник конкретно не зазначив, щодо якої норми права на його переконання відсутній висновок Верховного Суду, колегія суддів була позбавлена можливості перевірити обґрунтованість його доводів про наявність підстав для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду ОСОБА_1 подав уточнену касаційну скаргу, у якій зазначає, що підставою касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, та касаційна скарга стосується права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики щодо визначення бази оподаткування земельного податку за відсутності об`єкту оподаткування - земельної ділянки. Також, процитувавши мотиви суду, викладені в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, зазначає, що практика Верховного Суду з питання розуміння і застосування пункту 1 частини другої статті 361 КАС України є сформованою, але висновки апеляційного суду, викладені у постанові від 12.11.2020, їй не відповідають.

Проаналізувавши зміст касаційної скарги та її уточненої редакції, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на те, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, має загальний характер та не містить достатніх обґрунтувань щодо наявності правової проблеми у застосуванні статті 361 КАС України. При цьому, зазначаючи про необхідність формування єдиної правозастосовної практики щодо визначення бази оподаткування земельного податку за відсутності об`єкту оподаткування - земельної ділянки, скаржник, фактично, висловлює незгоду із рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019, які не є предметом касаційного оскарження за поданою скаргою.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи висновок суду, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, колегія суддів вважає недоцільним вирішувати питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.11.2020 у справі № 0440/5659/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа - Лівобережна об`єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон Є.А. Усенко М.М. Яковенко