Справа № 200/10477/21
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 р. Справа№200/10477/21

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53 від 10 червня 2021 року.

В обґрунтування позову зазначено, що податковим органом було винесено податкову вимогу № Ю-138281-53 якою повідомлено, що станом на 31 травня 2021 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 41 694,17 грн.

Вказану вимогу було оскаржено позивачем в адміністративному порядку, однак рішенням Державної податкової служби України скаргу залишено без задоволення, а вимогу без змін. Таким чином вимога від 10 червня 2021 року є діючою та набуде статусу виконавчого документа.

Позивач зауважує, що податковим органом було прийнято податкову вимогу № Ю-138281-53 від 11 грудня 2020 року на суму 32 990,97 грн., яка була оскаржена до суду та вважається узгодженою. Однак 10 червня 2021 року відповідач виніс спірну вимогу, до якої включає суму недоїмки, що входить до складу вже узгодженої вимоги.

Таким чином, на думку позивача, оскаржувана вимога від 10 червня 2021 року в частині узгодженої вимоги від 11 грудня 2020 року є неправомірною, оскільки здвоює суму недоїмки.

Ухвалою суду від 14 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

01 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що спірна вимога як і всі попередні вимоги сформовані контролюючим органом в межах його компетенції на підставі звітів, самостійно розрахованих та поданих позивачем відповідно до положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Зазначає, що обидві вимоги є виконавчими документами і у разі непогашення недоїмки зі сплати єдиного внеску будуть направленні до органів державної виконавчої служби. Однак, засвоєння сум не відбувається.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Щорса, 10/67) зареєстроване як юридична особа і перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20671928 від 05.06.2015 року.

Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області () є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) має адміністративну процесуальну правосуб`єктність.

11 грудня 2020 року відповідно статті 25 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ відповідачем була винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-138281-53, відповідно до якої станом на 30 листопада 2020 року за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 32990 грн. 97 коп.

Вказана вимога було оскаржена до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі №200/3146/21-а у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (, 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Щорса, 10/67) до 1) Головного управління ДПС у Донецькій області (, 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) 2) Державної податкової служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11 грудня 2020 року № Ю-138281 на суму 32990 грн. 97 коп. відмовлено повністю.

Рішення набрало законної сили 30 липня 2021 року.

10 червня 2021 року податковим органом сформовано вимогу № Ю-138281-53 відповідно до якої станом на 31 травня 2021 року заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 41 694,17 грн.

Зазначені відомості також підтверджуються даними з картки облікового рахунку ТОВ «Шахтоуправління «Донбас».

Вимога № Ю-138281-53 від 10 червня 2021 року було оскаржена позивачем до Державної податкової служби України, однак рішенням за результатом розгляду скарги № 16938/6/99-00-06-02-01-06 від 23 липня 2021 року вимоги залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Порядок обміну інформацією між податковими органами та органами державної виконавчої служби визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику.

У випадках, зазначених в абзаці одинадцятому цієї частини, податковий орган також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Частиною 5 ст. 25 Закон №2464-VI установлено, що вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Приписами п.п. 2, 3, 5 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за № 508/26953 (далі - Інструкція № 449 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що в разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності): вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів); надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Якщо платник частково сплатив суми недоїмки, та/або фінансових санкцій, та/або пені, зазначені у вимозі, до завершення строку остаточного узгодження, до органів державної виконавчої служби/органів Казначейства вимоги, які набрали чинності, пред`являються з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення.

Пунктом 7 розділу VI Інструкції № 449 установлено, що якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміти: позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі; позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними інформаційної системи органів доходів і зборів станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Якщо протягом наступних базових звітних періодів платник повністю погасив суму боргу (недоїмки), зазначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки), що подана до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства, орган доходів і зборів подає до відповідного органу повідомлення про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 9 до цієї Інструкції.

З аналізу наведених положень слідує, що контролюючий орган має сформувати і надіслати (вручити) вимогу про сплату боргу (недоїмки) на всю суму недоїмки, яку платник єдиного внеску має на кінець календарного місяця. У випадку збільшення суми боргу (недоїмки) загальний порядок формування вимоги не змінюється, але наступна вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки). Законодавець не визначає обов`язку контролюючого органу скасовувати попередню вимогу про сплату боргу при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) на всю суму недоїмки, яку платник єдиного внеску має на кінець календарного місяця.

Судом встановлено та підтверджено даними з інтегрованої картки платника податків, що станом на 30 листопада 2020 року борг становив 32 990,97 грн.

Станом на 31 грудня 2020 року заборгованість становила 34 398,97 грн. у зв`язку з самостійним нарахуванням платником єдиного внеску ( № від 17.12.2020).

Станом на 31 січня 2021 року заборгованість становила 35806,97 грн. у зв`язку з самостійним нарахуванням платником єдиного внеску ( № 7 від 04.01.2021).

Станом на 11 травня 2021 року заборгованість становила 38 394,97 грн. у зв`язку з самостійним нарахуванням платником єдиного внеску ( № від 11.05.2021).

Станом на 31 травня 2021 року заборгованість становила 41 694,17 грн. у зв`язку з самостійним нарахуванням платником єдиного внеску (№ від 11.05.2021).

Таким чином, заборгованість у оскаржуваній вимозі виникла у зв`язку з несплатою позивачем самостійно визначених грошових зобов`язань, що свідчить про правомірність такої вимоги, а доводи позивача, фактично, вказують лише на можливе, на думку позивача, подання в майбутньому контролюючим органом наступної (іншої) вимоги до примусового виконання не тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

При цьому, судом не встановлено, а позивачем не доведено направлення відповідачем до органу державної виконавчої служби вимог про сплату ЄСВ на суму більшу, ніж зазначена у останній з прийнятих ним вимог. Позивач також не довів відкриття державним виконавцем виконавчого провадження одночасно на сукупність недоїмок, зазначених у додатках до позовної заяви вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність спірної вимоги про сплату недоїмки. Тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Шахтоуправління ДОНБАС задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 08 листопада 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.І. Грищенко