Справа № 420/16147/21
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2021 року до суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №295402 від 16.08.2021 у розмірі 17000,00 грн та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги товариство з обмеженою відповідальністю «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» обґрунтовує тим, що позивач отримав у користування транспортні засоби та здійснював перевезення сипучого вантажу. Посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, в результаті якого встановлено перевищення навантаження на вісь, складено відповідний акт, на підставі якого прийнято спірну постанову про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу. Позивач вважає, спірне рішення протиправним з огляду на те, що на час проведення габаритно-вагового контролю методики визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь щодо рідких та сипучих вантажів не існувало, що свідчить про відсутність правових підстав визначення перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу відповідачем.

Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року ухвалено витребувати від Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки належним чином засвідчені копії письмових доказів, а саме:

довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та інших документів, що стали підставою для прийняття постанови №295402 від 16.08.2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» на підставі ч.1 абз.15 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

запрошення про розгляд справи із доказами надіслання позивачу;

доказів дотримання процедури оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, визначеної Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 (зі змінами);

свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

інші наявні матеріали справи про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу. Зобов`язано Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані докази протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Однак, відповідач ухвалу суду про витребування доказів не виконав.

Також, у встановлений судом строк, відповідач відзив на адміністративний позов не надав, з клопотаннями/заявами щодо продовження строку на подання відзиву до суду не звертався.

Згідно вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Рембудзв`язок», , зареєстроване у якості юридичної особи, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Дата запису: 04.11.2005, Номер запису: 0000104.

Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 66040, Одеська обл., Кодимський р-н, село Петрівка, ВУЛИЦЯ 10-РІЧЧЯ КОНСТИТУЦІЇ, будинок 18.

Основним видом економічної діяльності підприємства є: 42.21 Будівництво трубопроводів (основний).

Як слідує з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» (Орендар) укладений договір оренди транспортного засобу з напівпричепом №01/07/2021-А від 01.07.2021 (а.с.12-13), предметом якого є передача Орендодавцем Орендарю в тимчасове володіння та користування наземного самохідного транспортного засобу, а саме MAN TGS 18.400 вантажний спеціалізований сідловий тягач, державний номер НОМЕР_1 . Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.07.2021 (п.8.1.).

До зазначеного договору сторони підписали акт приймання-передачі від 01.07.2021 (а.с.14), відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає транспортний засіб MAN TGS 18.400 вантажний спеціалізований сідловий тягач, державний номер НОМЕР_1 .

Між ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» (Орендар) укладений договір оренди транспортного засобу з напівпричепом №01/07/2021-П від 01.07.2021 (а.с.15-16), предметом якого є передача Орендодавцем Орендарю в тимчасове володіння та користування наземного самохідного транспортного засобу, а саме SCHMITZ SPR 24 спеціалізований напівпричіп, н/пр-контейнеровоз, державний номер НОМЕР_2 . Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.07.2021 (п.8.1.).

До зазначеного договору сторони підписали акт приймання-передачі від 01.07.2021 (а.с.17), відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає транспортний засіб SCHMITZ SPR 24 спеціалізований напівпричіп, н/пр-контейнеровоз, державний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до товарно-транспортної накладної №4 від 10.07.2021 (а.с.11), автомобільним перевізником автомобілів MAN/SCHMITZ, державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_3 є ТОВ «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК». Відомості про вантаж: пшениця врожаю 2021 року, насипом, маса брутто: 42240 кг.

Матеріали справи містять талон зважування транспортного засобу НОМЕР_1 від 10.07.2021 (а.с.18), відповідно до якого загальна вага транспортного засобу становить 41750 кг; вага по осям: 6450 кг, 12500 кг (максимально допустима норма 11 т), 7450 кг, 7700 кг, 7650 кг.

Відповідно до акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 10.07.2021 №290810 (а.с.10), під час перевірки транспортного засобу MAN/SCHMITZ, державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_1 , виявлені порушення вимог ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.22.5 ПДР України під час надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН №4 від 10.07.2021, у т.ч. порушення, відповідальність за які передбачена ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз.15 ч.1, а саме: перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 10% але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки направило на адресу ТОВ «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» повідомлення-запрошення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення №62527/20/24-21 від 04.08.2021 (а.с.21), відповідно до якого, позивач був запрошений прибути 16.08.2021 до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту проведення перевірки №290810 від 10.07.2021.

Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки прийняло постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 16.08.2021 №295402 (а.с.9), відповідно до якої, ураховуючи те, що ТОВ «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» допущено порушення 10.07.2021, а/д М-15, Одеса-Рені-Бухарест (Підстава: Акт від 10.07.2021 №290810), відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.15, ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановлено стягнути з ТОВ «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

Вважаючи дану постанову протиправною з огляду на відсутність методики визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь щодо рідких та сипучих вантажів на час проведення габарино-вагового контролю, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух», відповідно до частини 2 статті 29 якого, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. №1567 (далі - Порядок №1567), згідно з пунктами 3, 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:

- наявність визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачена можливість під час рейдової перевірки здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.20-22 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акту перевірки суб`єкта господарювання або акту перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок №879).

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

У розумінні Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку №879).

За змістом пункту 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до п.20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Згідно з п.21 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 26 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Так, посилання позивача на специфіку вантажу і що за рахунок саме його пересипання мало місце перевищення встановлено допустимого осьового навантаження суд оцінює критично та зазначає, що це не виключає відповідальності перевізника за виявлені порушення.

Пунктом 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Крім того, згідно чинного законодавства жодним вітчизняним чи міжнародним нормативним документом не передбачені виключення з Правил дорожнього руху (пункти 2.3а, 2.36; 12.1; 12.5) при перевезенні подільних (в тому числі сипучих) вантажів.

Переміщення ватажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Таким чином, відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху.

Суд зазначає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи (ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

У розумінні вимог ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи (ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Позивачем не заперечується, а матеріали справи містять відповідні докази, що на момент проведення габаритно-вагового контролю саме ТОВ «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» було перевізником вантажу.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Таким чином, принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог (постанови Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 6 листопада 2019 року у справах № 464/4574/15-ц, № 756/17180/14-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 4 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 1 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 1 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц).

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду.

При цьому, в умовах дії такого принципу адміністративного судочинства, як офіційне з`ясування усіх обставин справи, суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають здійснювати активну роль у встановленні об`єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення усіх фактичних даних зі спору, сприяючи сторонам у поданні та витребуванні необхідних для цього доказів.

Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

В світлі висновку, викладеному у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Суд зазначає, що, дійсно, на момент виникнення спірних правовідносин, не була затверджена відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Проте, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач, суд вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу. Крім того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики Мінекономрозвитку.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасування п.19 Порядку №879 Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 без визначення необхідності застосування затвердженою Мінекономрозвитку або іншою методикою.

У свою чергу, суд зазначає, що відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, та обов`язку по внесенню плати за це.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №819/1381/16.

При цьому, позивачем не заперечується той факт, що загальна маса транспортного засобу перевищувала норму, визначену у Правилах дорожнього руху.

Згідно п.25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пункту 26 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно п.27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рішення по справі Звежинський проти Польщі (Заява N34049/96) від 19.06.2001 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених вище обставин, враховуючи ту обставину, що загальна маса транспортного засобу позивача перевищувала встановлену п.22.5 ПДР норму (40т), а перевантаження на одиночну вісь хоч і обґрунтоване властивістю вантажу (сипучий вантаж), однак не спростовує допущене порушення, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу згідно абз. 15 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт.

На підставі викладеного, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування до ТОВ Рембудзв`язок адміністративно-господарського штрафу №295402 від 16.08.2021 року у розмірі 17000,00 грн. прийнята відповідачем обґрунтовано, відтак підстави для її скасування у судовому порядку відсутні.

З огляду на вищенаведене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 159, 162, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративно-господарського штрафу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «РЕМБУДЗВ`ЯЗОК» (вул. 10-річчя Конституції, буд.18, ).

Відповідач: Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (вул. Успенська, буд.4, м. Одеса, 65014, ).

Суддя О.В. Глуханчук

.