Справа № 320/13079/21
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 листопада 2021 року Київ № 320/13079/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Антоненка Сергія Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

адвокат Антоненко С.Б. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 , пред`явивши позовні вимоги до УСЗН Васильківської міськради Київської області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020 та 2021 років у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язання провести нарахування та виплату завникові такої допомоги у встановлені законом строки та розмірі.

Ухвалою суду від 23.10.2021, позовна заява була залишена без руху, в тому числі, і у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду за відсутності заяви про поновлення такого строку відповідно до 123 КАСУ. В ухвалі суду позивачеві було роз`яснено, що у разі ненадання клопотання (заяви) з документальним підтвердженням поважності причин пропуску строку звернення до суду у встановлений ухвалою строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами.

На виконання вимог ухвали адвокатом було подане клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому представник позивача, у якості поважності причин такого пропуску послався на те: "... отримана ОСОБА_1 до 5 травня 2020 щорічна грошова допомога у розмірі 3640 грн. сприймалась як така, що виплачена у належному розмірі", тому "він ... не вбачав підстав у цьому ж році ставити питання про її нарахування та виплату". До того, ж зазначив адвокат " чинним законодавством не передбачено обов`язку особи після отримання соціальної виплати звертатися до державних органів, у тому числі правоохоронних з метою з`ясування правильності нарахування виплати та недопущення звуження прав". Жодного документу, яким підтверджено поважність причин пропуску строку звернення до суду не представлено, з огляду на що, суд констатує наявність юридичного факту -пропущення строку звернення до суду за відсутності документально підтверджених підстав для його поновлення, ураховуючи таке:

у правових висновках Великої Палати Верховного Суду щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду (справа №640/18761/20 (9901/375/20), провадження № 11-19заі21 зазначено таке: "частиною першою статті 5 КАС визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. За змістом частини першої статті 122 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС). Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть установлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя цієї статті КАС). Частиною першою статті 123 цього Кодексу передбачено, що в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. За частиною другою статті 123 КАСУ якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Встановлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З аналізу зазначених вище законодавчих норм убачається, що у випадку, коли особа вважає, що її права та інтереси були порушені, вона має право звернутися до суду у шестимісячний строк. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Норми КАС не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтованою пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», пункт 53 рішення ЄСПЛ від 8 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»). У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «МШ «Голуб» проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не навів переконливих доводів щодо вчинення ним усіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту. Велика Палата Верховного Суду визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права і причин для втручання в нього немає. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять жодних вагомих підстав для визнання його протиправним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню. Інших доводів апеляційної скарги, якими обґрунтовується незаконність судового рішення і щодо яких не наведено мотивів їх відхилення, немає".

Також у правових висновках Великої Палати Верховного Суду щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду у соціальних справах, вказано: у справі № 510/1286/16-а, що у спорах, які виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дійі у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19). Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації.

В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

При вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії, які полягають у такому:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Суд вважає, що отримання позивачем листа відповідача від 01.06.2020 № 4019-3583/М-02/8-0300/20 у відповідь на його звернення щодо встановлення підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону № 796-ХІІ (а. с. 8) не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти майже через два роки після отримання пенсії за липень 2018 року".

Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до суду в межах цієї справи, суд прийняв до уваги таке:

на підставі ст.17-1 частини 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Таким чином, 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. Дана позиція узгоджується з відповідними висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 06 лютого 2018 року по справі №607/7919/17.

Відтак, перебіг строку звернення позивача до суду з даним позовом слід обраховувати з 01 жовтня 2020, водночас до суду позовна заява була подана 19.10.21 року, тобто із значним, майже у рік, пропуском строку звернення до адміністративного суду. Поміж іншого, суд враховує, що позивач перебуває у статусі учасника бойових дій з 2011 року, а отже є отримувачем щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня відповідного року, тому йому було достеменно відомо про порядок, розміри та строки виплати такої допомоги.

Крім того, як вбачається із правового підходу, опрацьованого Верховним Судом в аналогічній справі, отримання ОСОБА_1 адвокатської консультації з питань пенсійного забезпечення не змінює момент, з якого він міг та повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

У клопотанні адвоката не наведено перелік обставин, наявність яких об`єктивно унеможливлювала реалізувати спроби позивача дізнатись про обсяг своїх прав, виявивши належну зацікавленість для отримання відповідної інформації, зокрема, рішення на підставі якого було здійснено призначення виплату одноразвої грошової допомоги, її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та, на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання чергової виплати у 2020 особою, якій призначена грошова допомога вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Суд зазначає, про відсутність у поданому клопотанні аргументованих доказів неможливості звернення ОСОБА_1 за консультацією до адвоката у 2020, ураховуючи, що інститут безоплатної правової допомоги в Україні діє з 2013.

Згідно із ч.2 ст.123 КАСУ, якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву адвоката Антоненка Сергія Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Васильківської міської ради Київської області про визнання бездільяності протиправною та зобовязання вчинити дії, -повернути заявникові разом з усіма приєднаними до неї документами .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Брагіна О.Є.