Справа № 334/3111/16-а(2-а/334/180/16)
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
03 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 334/3111/16-а(2-а/334/180/16)
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами
постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі № 334/3111/16-а(2-а/334/180/16)
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дії відповідача щодо нездійснення виплати пенсії за віком, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя (далі УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя), в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-271 від 15.04.2016 року неправомірними, визнати рішення №14 від 27.04.2016 року засідання Робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя незаконним, зобов`язати відповідача здійснити з 01.12.2015 року перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до ч.13, ч.18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати позивача, зазначеної у довідці прокуратури без обмеження її максимального розміру.
Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.112016 року позов задоволено частково, визнані неправомірними дії УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-271 від 15.04.2016 року, визнане незаконним рішення №14 від 27.04.2016 засідання Робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства УПФУ в Ленінському району, зобов`язано УПФУ здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.ч.13, 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії), у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області №18-271 від 15.04.2016 року, без обмеження її максимального розміру з 01.05.2016 року.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 0.03. 2017 року постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2016 року скасовано, ухвалене нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що на час призначення позивачу пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ).
Крім того, 15.07.2015 року набрав чинності Закон України № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-ХІІ, крім частин 3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, що втратили чинність з 15.12. 2015 року.
Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені ст. 86 Закону № 1697-VІІ, відповідно до ч. 20 якої (у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VІІІ) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Оскільки Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято, з 15.07.2015 року законодавчо встановлені підстави для перерахунку пенсій працівникам прокуратури скасовані, у зв`язку з чим відповідач не мав правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому Управління ПФУ, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії, діяло на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Позивач ОСОБА_1 13.01.2020 року звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 року за виключними обставинами, наявність яких мотивує тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р (ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст. 86 Закону № 1697-VІІ , яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
У відзиві на заяву ГУ ПФУ в Запорізькій області з посиланням на законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції , просить відмовити у її задоволенні, та заявив клопотання про заміну відповідача УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області).
Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає можливим задовольнити клопотання, здійснити заміну відповідача по справі № 334/3111/16-а(2-а/334/180/16) з УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя на ГУ ПФУ в Запорізькій області.
Відповідно до ч.1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати обставину (підставу), яка виникла пізніше ухвалення судового рішення. Тобто, перегляд справи у зв`язку з виключними обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням підстав, які виникли після ухвалення судового рішення.
Згідно з ч.5, 6 ст.361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
За приписами ч.1,2 ст.365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених ч.2, п.1, 2 ч.5 ст. 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у ч. 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Зі змісту поданої позивачем до суду апеляційної інстанції заяви про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 року за виключними обставинами вбачається, що останній, як на підставу для такого перегляду посилається на прийняття Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 року № 7-р (ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), яким було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст. 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду розглянув справу № 808/1628/18, обставини якої є подібними, та у постанові від 19.02.2021 року зазначив, що положення п. 1 ч.5 ст. 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.
Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у п. 1 ч.5 ст. 361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення», про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14.05.2020 року, якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.
Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у ст. 91 Закону України від 13.07.2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України».
Наявність Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р (ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.
Не може вважатись невиконаним, в розумінні положень п. 1 ч.5 ст. 361 КАС України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.
Із матеріалів справи вбачається, що на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанції, і станом на дату прийняття постанови Дніпропетровським апеляційним адміністративного суду від 01.03.2017 року, положення ч.20 ст. 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, з огляду на відсутність ретроспективної дії Рішення Конституційного Суду України, яке, на думку заявника є підставою для перегляду за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 року та відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами зазначеної постанови , так як оскаржена постанова суду апеляційної інстанції не може вважатись невиконаною в розумінні положень п.1 ч.5 ст. 361 КАС України, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.
Керуючись ст. 361, 368, 369 КАС України, суд
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі № 334/3111/16-а(2-а/334/180/16).
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року у справі № 334/3111/16-а(2-а/334/180/16) - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили 03 листопада 2021 року, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий