Справа № 640/29441/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року м. Київ № 640/29441/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянув в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України

про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у зарахуванні пільгової вислуги років майору поліції ОСОБА_1 старшому оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, до її календарної вислуги років та до стажу служби в поліції; зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 старшому оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року № 3720-ХІІ до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 15 вересня 2001 року до 08 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року до 06 листопада 2015 року, загальною кількістю 07 років 00 місяців 25 днів; здійснити перерахунок майору поліції ОСОБА_1 старшому оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію», стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди з 15 вересня 2001 року до 08 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року до 06 листопада 2015 року, загальною кількістю 07 років 00 місяців 25 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що час проходження позивачем служби за період з 15 вересня 2001 року по 08 грудня 2005 року та з 08 грудня 2005 року по 06 листопада 2015 року обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби або за 1 місяць служби 1,5 місяці та повинен зараховуватись до вислуги років у пільговому обчисленні у загальній кількості 07 років 00 місяці 25 днів, що не заперечується відповідачем, а пункт 3 Порядку №393 та підпункт 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Положення регулюють лише порядок обчислення вислуги років, а не час її обчислення.

Позивач зазначає, що відмова відповідачем у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років та стажу служби в поліції, а також у встановленні надбавки за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років, та наданні додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» є противоправною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами, з проханням прийняти рішення на розсуд суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 02 серпня 1999 року по 06 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ на оперативних посадах у відділах по боротьбі з організованою злочинністю, а саме:

- з 02 серпня 1999 року по 15 вересня 2001 року - курсант Національної академії внутрішніх справ України;

- з 15 вересня 2001 року по 09 жовтня 2003 року - помічник оперуповноваженого Світловодського відділу по боротьбі з організованою злочинністю при УМВС України в Кіровоградській області;

- 09 жовтня 2003 року по 22 березня 2004 року - оперуповноважений в особливо важливих справах відділу стратегічної і тактичної розвідки розвідувально-аналітичного центру при управлінні боротьби з організованою злочинністю УМВС України в Кіровоградській області;

- з 22 березня 2004 року по 08 грудня 2004 року - оперуповноважений в особливо важливих справах відділу оперативно-технічної розвідки розвідувально-аналітичного центру при управлінні боротьби з організованою злочинністю УМВС України в Кіровоградській області;

- з 08 грудня 2004 року по 10 лютого 2005 року - оперуповноважений 2-го відділення 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів при ГУ МВС України в місті Києві;

- з 02 лютого 2005 року по 24 вересня 2007 року - оперуповноважений 2-го відділення відділу контролю та обробки оперативної інформації управління оперативно-технічних заходів при ГУ МВС України в місті Києві;

- з 24 вересня 2007 року по 12 липня 2011 року - старший оперуповноважений 3-го сектору управління оперативно-технічних заходів при ГУ МВС України в місті Києві;

- з 12 липня 2011 року по 10 січня 2015 року - старший оперуповноважений 3-го сектору управління оперативно-технічних заходів при ГУ МВС України в місті Києві;

- з 10 січня 2015 року по 06 листопада 2015 року - старший оперуповноважений в особливо важливих справах 4-го відділу управління оперативно-технічних заходів при ГУ МВС України в місті Києві.

Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 07 листопада 2015 року № 4 о/с ОСОБА_1 зараховано на службу до Національної поліції України та присвоєно спеціальне звання «майор поліції».

З 07 листопада 2015 року по 15 жовтня 2020 року проходила службу в Головному управлінні Національної поліції у місті Києві на посадах старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах (управління оперативно-технічних заходів).

Наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 16 жовтня 2020 року № 302 о/с майора поліції ОСОБА_1 , у зв`язку з переведенням, призначено старшим оперуповноваженим відділу моніторингу та загального контролю Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Згідно довідки Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 26 жовтня 2020 року №С-256о/п/42-02/04-20, відповідно до статті 78 розділу VІІ Закону України «Про Національну поліцію» позивачу встановлено стаж служби в поліції, який дає їй право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки та який становить 21 рік 02 місяці 22 дні.

23 жовтня 2020 року позивач звернулась до начальника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з рапортом, в якому просила зарахувати вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 15 вересня 2001 року по 08 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року по 06 листопада 2015 року у загальній кількісті 07 років 00 місяці 25 днів до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Листом від 13 листопада 2020 року № С-261о/п/42-02/01-20 Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України відмовив позивачу у задоволенні її рапорту та зазначив, що станом на 11 листопада 2020 року вислуга складає 21 рік 03 місяці 09 днів та 07 роки 00 місяців 25 днів на пільгових умовах, які обчислені відповідно до посад. Оскільки відповідно до пункту «а» абзацу 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у ч.3 ст.5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше, отже підстави для призначення пенсії за вислугу років наразі відсутні.

Крім того, вказаним листом відповідач проінформував позивача, що статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію» та постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» не передбачено зарахування пільгової вислуги років до стажу служби в поліції.

Не погоджуюсь із такою відмовою, позивач звернулась з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, зміст правовідносин, зокрема, прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

З урахуванням наведеного, право позивача на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах часу проходження служби в спеціальних підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ та підрозділах Державної служби боротьби з економічною злочинністю органів внутрішніх справ визначаються за тими правилами, які були чинними на момент виникнення відповідного права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно зі статтею 78 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII:

- стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки (частина перша);

- до стажу служби в поліції зараховуються: служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих; дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР (пункти 1-6 частини другої).

Згідно із частиною 1 статті 102 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII, пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, поліції, і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби (частина 1 статті 2 Закону).

Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям: надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

-до 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

-з 1 жовтня 2011 року до 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2012 року до 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

- з 1 жовтня 2013 року до 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2014 року до 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

- з 1 жовтня 2015 року до 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2016 року до 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

- з 1 жовтня 2017 року до 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2018 року до 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

- з 1 жовтня 2019 року до 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм права вбачається, що Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ визначено умови призначення пенсії за вислугою років та види служби і періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», яка в свою чергу визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Відповідно до пункту «в» абзацу 3 цього порядку до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї Постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця у підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ з охорони дипломатичних і консульських представництв іноземних держав, у підрозділах Управління державної охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Порядку № 393 стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України.

Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справи України від 14 листопада 2007 року № 431 «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби» затверджено Перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби.

Відповідно до зазначеного переліку до посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби віднесено по Головному управлінню по боротьбі з організованою злочинністю посади, зокрема: оперуповноваженого, оперуповноваженого в особливо важливих справах, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах, заступника начальника відділу спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ.

Згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2001 року № 968-014 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28 серпня 2001 року № 018 «Про затвердження Переліку посад начальницького складу, які несуть службу у підрозділах оперативної служби та підрозділах оперативно-технічних заходів час проходження служби на яких зараховується на пільгових умовах», час проходження служби у підрозділах оперативної служби та підрозділах оперативно-технічних заходів обчислюється з розрахунку 1 місяць служби за l,5 місяці.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про те, що період з 15 вересня 2001 року до 08 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року до 06 листопада 2015 року проходження позивачем служби на відповідних посадах підлягає зарахуванню до вислуги років на пільгових умовах з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби або 1 місяць служби за 1,5 місяці.

Крім того суд зазначає, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком № 393.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а. Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Таким чином, пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 13 листопада 2020 року № С-261о/п/42-02/01-20 відповідач відмовив позивачу у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення їй пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, сформовану за відповідний період, а також до стажу служби в поліції та здійснення відповідного перерахунку.

Відзиву на адміністративний позов відповідачем суду надано не було.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо визнання протиправною відмови відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років позивача до її календарної вислуги років та до стажу служби в поліції та зобов`язання здійснити відповідний перерахунок.

Відповідно до статті 78 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. До стажу служби в поліції зараховуються, зокрема: служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

З огляду на зазначене, оскільки стаж служби позивача в період з 15 вересня 2001 року до 08 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року до 06 листопада 2015 року в пільговому обчисленні складає 06 років 04 місяців 19 днів та підлягає зарахуванню до вислуги років, яка дає право на призначення позивачу пенсії,ї відповідно до пункту 3 Порядку № 393, то він відповідно до статті 78 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII мав бути врахований до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідач мав врахувати до вислуги років позивача, яка дає право на призначення пенсії, а також до стажу служби позивача в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки пільгову вислугу років, сформовану за період з 15 вересня 2001 року до 08 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року до 06 листопада 2015 року у загальній кількості 07 років 00 місяців 25 днів, водночас навіть після подання позивачем рапорту відповідного зарахування не здійснив, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, а також до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, пільгової вислуги років, сформованої за період з 15 вересня 2001 року до 08 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року до 06 листопада 2015 року у загальній кількості 07 років 00 місяців 25 днів, та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України у зарахуванні пільгової вислуги років майору поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, до її календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

3. Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та підпункту 4.1.6 пункту 4.1 розділу 4 Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року № 3720-ХІІ до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 15 вересня 2001 року до 08 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року до 06 листопада 2015 року у загальній кількості 07 років 00 місяців 25 днів.

4. Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснити майору поліції ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, перерахунок відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди з 15 вересня 2001 року до 08 грудня 2004 року та з 08 грудня 2004 року до 06 листопада 2015 року у загальній кількості 07 років 00 місяців 25 днів та встановити надбавку за стаж служби в поліції з урахуванням періоду пільгової вислуги років.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суддя А.І. Кузьменко