Справа № 640/18402/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві заяву представника ОСОБА_1 адвоката Андрощука С.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №3-2615, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 36997,23 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю:

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в м. Києві № 3-2615 від 26.04.2019 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 802,80 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 12 350,00 грн. (дванадцять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року - скасовано в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 12 350,00 грн. (дванадцять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою у стягненні з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві витрат на правничу допомогу - відмовлено. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року - залишено без змін.

22 жовтня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Андрощука С.В. надійшла заява про компенсацію судових витрат, а саме вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Андрощука С.В. про компенсацію судових витрат відмовлено.

01 лютого 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Андрощука С.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з пунктом 17 Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 встановлено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У силу приписів статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє зробити висновок, що загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Виходячи з аналізу викладеної норми, вбачається, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Заява позивача обґрунтована тим, що у відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача адвокат Андрощук С.В. вказував, що за супроводження справи в Шостому апеляційному адміністративному суді позивач також поніс витрати на суму 13 800,55 грн. і ці витрати він буде просити суд стягнути з відповідача, докази понесення судових витрат долучаються до цього відзиву. Договір і інші докази про виникнення між позивачем та АБ «С.Андрощука» правовідносин щодо надання правової допомоги були залучені разом із клопотанням від 10.10.2019 року.

Разом із тим, колегія суддів вказує, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року було вирішено питання щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Так, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року вказано, зокрема, наступне:

«…У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, представник позивача адвокат Андрощук С.В. просить також покласти судові витрати на ГУ ДПС у місті Києві. Так, представник вказує, що за супроводження справи в Шостому апеляційному адміністративному суді позивач поніс витратит на правничу допомогу у сумі 13 800,55 грн., що підтверджується доданої до відзиву випискою з банківського рахунку.

Однак, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з відповідача вищевказаних витрат, з огляду на відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що суперечить положенням частини четвертої статті 134 КАС України.»

Вищевказане було також визначено в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Андрощука С.В. про компенсацію судових витрат було відмовлено саме з підстав того, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року було вирішено питання щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що заявник не був позбавлений права у випадку незгоди з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року звернутись щодо її оскарження у касаційному порядку.

Доводи заявника про те, що в резолютивній частині не відображено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року було вирішено апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року, що знайшло відображення в резолютивній частині, при цьому, відображення відмови у стягненні витрат за подання відзиву не передбачено вимогами КАС України, при цьому, остання була викладена у мотивувальній частині постанови.

До того ж, у випадку незгоди з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року та/або її частиною, заявник також мав право звернутись із касаційною скаргою до Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що як постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року, так і ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року вже було вирішено питання щодо стягнення заявлених витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції та можливості ухвалення додаткового рішення, тому відсутні підстави для повторного (фактично втретє) розгляду відповідного питання та прийняття додаткового рішення і задоволення заяви представника позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 242, 243, 248, 252, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Андрощука С.В. про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма