Справа № 160/2802/21
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2021 року Справа № 160/2802/21
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНеклеса О.М.
за участі секретаря судового засіданняКолесника І.О.
позивача представника позивача представника відповідача-1 представника відповідача-2Бондар В.А. Старовойтової О.Е. Грановського М.О. Грановського М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1 - Національної поліції України, відповідача 2 - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення всіх видів грошового забезпечення по день поновлення на службі, -
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовною заявою до відповідача 1 - Національної поліції України (далі НПУ), відповідача 2 - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області), в якій, з урахуванням уточнень прийнятих судом, просить:
- поновити пропущений з поважних причин строк на подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування наказу Національної поліції України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області» №1492 від 02.10.2020 року в частині накладення на майора поліції ОСОБА_1 , начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади;
- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області» № 1492 від 02.10.2020 року в частині накладення на майора поліції ОСОБА_1 , начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» № 17 о/с від 25 січня 2021 року;
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 всі види грошового забезпечення відповідно до посади начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з 26 січня 2021 року по день поновлення на службі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 07.11.2015 року по теперішній час проходить службу у Національній поліції України та з жовтня 2019 року обіймав посаду Начальника Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Відповідач-1 наказом № 1492 від 02.10.2020 року притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади. На виконання вимог зазначеного вище наказу відповідачем-2 був виданий наказ № 17 о/с від 25.01.2021р., на підставі якого позивача перемістили на посаду старшого оперуповноваженого відділу боротьби з торгівлею людьми управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, звільнивши з посади начальника Нікопольського відділу поліції з 26 січня 2021 року. З наказом та діями відповідачів, що призвели до звільнення позивач не погоджується з огляду на неналежне обґрунтування та відсутність фактичних даних для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Зауважив, що відповідачем-1 не зазначено, які саме положення Конституції, законів України та інших нормативно-правових актів були порушені позивачем, які наслідки спричинили такі порушення, тоді як в діях позивача не було порушень як законодавства, так і вимог посадової інструкції. Окрім того, з аналізу правових норм, які перелічені у п.1 оскаржуваного Наказу № 1492 від 02.10.2020 року не можливо зробити обґрунтований та законний висновок, у зв`язку із якими порушеннями до позивача застосований такий суворий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади, що свідчить про порушення принципу правової визначеності. Окремо наголошував на тому, що взагалі невідомо, що стало підставою для проведення службового розслідування, так як фактично, відповідно до даних, зазначених в оскаржуваному Наказі № 1492 від 02.10.2020р., від обліку заява про злочин прихована не була. Також, за період проходження служби, ОСОБА_1 притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак, станом на 02.10.2020 р. дисциплінарні стягнення за 2017-2018 рік були зняті відповідними наказами, а відтак, втратили юридичну силу, тому позивачу є незрозумілою позиція відповідачів щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади. Позивач вважає, що відповідачем-1 не встановлено складу будь-якого дисциплінарного правопорушення в його діях, зокрема - суб`єктивної сторони (вини) та об`єктивної сторони правопорушення, безпідставно проігнорована його попередня бездоганна поведінка протягом тривалого часу на службі в органах поліції, а наказ відповідача-1 в частині, що є предметом спору, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності. Наголошував на ст.235 КЗпП України, відповідно до якої у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року (суддя Жукова Є.О.) позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року (суддя Жукова Є.О.) позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.05.2021 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 року по справі №160/2802/21 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із тим, що суддя Жукова Є.О. не перебуває в автоматизованому розподілі КП "ДСС" напередодні тривалої відпустки та на виконання розпорядження №253д від 19.05.2021 року адміністративну справу передано на розгляд судді Неклеси О.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 року, справу №160/2802/21 прийнято до провадження судді Неклеси О.М., позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Також від представника відповідача-1 на адресу суду надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви в частині скасування наказу НПУ від 02.10.2020 року №1492 щодо звільнення ОСОБА_1 з посади.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання у справі призначено на 02.08.2021 року об 14:00 год.
02.08.2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 09.09.2021 року 13 год. 30 хв.
06.09.2021 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить суд звернути увагу на порушення відповідачем-1 норм діючого законодавства. Зауважив, що функції щодо проведення досудового розслідування покладені на начальника слідчого відділу Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а не на начальника відділу поліції, проте, під час проведення службового розслідування не була надана оцінка діям керівника органу досудового розслідування - начальника слідчого відділу Нікопольського відділу поліції. При цьому, позивач законом наділений певними повноваженнями, виходити за рамки яких він не має права, не зважаючи на функціональні обов`язки, він не може втручатися у роботу слідчих, не має права надавати їм вказівки, для цього у них є прямий керівник органу досудового розслідування - начальник слідчого відділу. Також відомості зазначені у висновках службового розслідування, на думку позивача, не відповідають фактичним обставинам, з огляду на пояснення які були надані під час проведення службового розслідування. Позивач вважає, що всі підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, які зазначені у висновках службового розслідування, протирічать нормам Кримінального процесуального кодексу України та є незаконними, а відтак належними доказами не підтверджений факт скоєння позивачем дисциплінарного проступку. Окрім того, на думку позивача, у випадку, який став підставою для проведення службової перевірки, заява про кримінальне правопорушення надійшла від громадянина ОСОБА_5 , а не була самостійно виявлена поліцейським, а тому положення зазначеного у Висновках пункту 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, не розповсюджуються. Зауважив, що відсутність обов`язкових відомостей про позивача у висновках службового розслідування, наявність яких обов`язково передбачена законом, свідчить про необ`єктивність, упередженість та незаконність дій членів комісії по відношенню до ОСОБА_6 . Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , були порушені вимоги ст. 19 ЗУ Про Дисциплінарний Статут Національної поліції, а відтак, притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності без дотримання всіх вимог закону, є незаконним.
09.09.2021 року підготовче провадження у справі було продовжено на 30 днів, у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 27.09.2021 року на 10 год. 30 хв.
27.09.2021 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 04.10.2021 року на 11 год. 00 хв.
Ухвалою суду від 04.10.2021 року у задоволенні клопотання представника Національної поліції України про залишення позовної заяви у справі №160/2802/21 без розгляду відмовлено.
04.10.2021 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до розгляду по суті на 11.10.21 об 13 год. 00 хв.
11.10.2021 року позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.
Представники відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечували, в задоволенні позовних вимог просили відмовити.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.11.2015 року по теперішній час проходить службу у Національній поліції України.
Згідно наказу ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області №345 о/с від 28.10.2019 року майор поліції ОСОБА_1 був переміщений на посаду начальника Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 28.10.2019 року.
Наказом т.в.о. Голови НПУ від 02.09.2020 року № 714, з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці заступника голови НПУ про можливі порушення службової дисципліни поліцейськими Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області під час розгляду звернення ОСОБА_2 щодо вчинення невідомими особами в селищі Змагання Нікопольського району Дніпропетровської області розпусних дій відносно двох малолітніх дівчат, відповідно до статей 14 та 15 Дисциплінарного статуту НПУ, Порядку проведення службових розслідувань у НПУ, Положення про дисциплінарні комісії в НПУ, було призначено службове розслідування.
За результатами проведеного службового розслідування, Дисциплінарною комісією центрального органу управління поліції було складено висновок, затверджений 02.10.2020 року головою НПУ, згідно якого Дисциплінарною комісією установлено наступне.
09.08.2020 о 22.22 на спецлінію «102» надійшло звернення мешканця с. Змагання Нікопольського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про те, що (згідно з фабулою) він став свідком того, як дві години тому троє осіб (відбували покарання в місцях позбавлення волі) в колишній будівлі клубу намагалися зґвалтувати двох дівчат віком 7 років (одна з них сусідка заявника на прізвище ОСОБА_7 ), але перешкодили люди. З дівчатами все добре. Зі слів згаданої дівчинки, ці особи показували їм порнографію, торкалися статевих органів, а зі слів іншої дівчинки - хотіли їх забрати із собою на автомобілі.
На місце події диспетчером ГУНП направлено слідчо-оперативну групу у складі слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ капітана поліції ОСОБА_8 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_9 та поліцейського-водія сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення старшого сержанта поліції ОСОБА_10 .
Прибувши на місце події та отримавши від заявника підтвердження учинення кримінального правопорушення, а саме замаху на вчинення тяжкого злочину - зґвалтування, слідчий ОСОБА_8 невідкладно досудове розслідування не розпочав, не вніс відомості про вчинений злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не провів огляду місця події.
Після отримання від СОГ матеріалів, зібраних на місці події, оперативний черговий передав їх начальникові відділення слідчого відділу Нікопольського ВП ОСОБА_11 , яка, в свою чергу не надала правову кваліфікацію вчиненому злочину, не контролювала внесення до ЄРДР відомостей про вчинений злочин, а безпідставно та необґрунтовано скерувала їх для розгляду відповідно до Закону України «Про звернення громадян» начальникові Нікопольського ВП ОСОБА_1 .
Так, начальник Нікопольського ВП ОСОБА_1 , який, незважаючи на наявні ознаки кримінального правопорушення, доручив їх розгляд заступникові начальника сектору превенцїї Нікопольського ВП ОСОБА_3 , яка, в свою чергу, передоручила проведення перевірки згідно із Законом України «Про звернення громадян» Інспектору з ювенальної превенцїї сектору превенцїї Нікопольського ВП ОСОБА_4
ОСОБА_4 , на підставі зібраних матеріалів та за погодженням з начальником сектору превенцїї Нікопольського ВП ОСОБА_3 , безпідставно складено висновок про результати перевірки звернення ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про звернення громадян», при тому, що це фактично було повідомлення про вчинення злочину, а матеріали списано до справи Нікопольського ВП.
Згаданий висновок про наслідки перевірки затверджено начальником Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , зазначивши про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та відсутності підстав для внесення до ЄРДР.
Проте, дисциплінарною комісією встановлено, що в поясненнях ОСОБА_2 (заявника) та ОСОБА_13 (очевидця), відібраних 09.08.2020 на місці події членами СОГ, зазначено відомості саме про вчинення розпусних дій невідомими особами стосовно двох малолітніх дівчат, що вже свідчить про ознаки кримінального правопорушення.
Зазначене, на думку НПУ, свідчить про те, що ОСОБА_1 матеріали, зібрані СОГ, належним чином не вивчив, не забезпечив контроль за дотриманням установленого порядку реагування, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, що призвело до невнесення відомостей про тяжкий злочин до ЄРДР. Тобто ОСОБА_1 на порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію України», Дисциплінарного статуту НПУ, Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, посадової інструкції, не дотримав вимог чинного законодавства, не забезпечив належну організацію взаємодії органів досудового розслідування з іншими підрозділами з метою розслідування кримінального правопорушення, незважаючи на наявні ознаки його вчинення, матеріали ЄО не повернув до чергової служби для передачі їх до органу досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
На виконання вимог зазначеного вище наказу, начальником ГУНП в Дніпропетровській області був виданий наказ № 17 о/с від 25.01.2021 р., яким, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено (у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) майора поліції ОСОБА_1 (0017111) на посаду старшого оперуповноваженого відділу боротьби з торгівлею людьми управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми (посадовий оклад - 2600 гривень), звільнивши з посади начальника Нікопольського відділу поліції з 26 січня 2021 року.
Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню наказ Національної поліції України № 1492 від 02.10.2020 року в частині накладення на майора поліції ОСОБА_1 , начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади та наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» № 17 о/с від 25 січня 2021 року, з метою поновлення на посаді начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та стягнення з всіх видів грошового забезпечення відповідно до посади начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з 26 січня 2021 року по день поновлення на службі, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року (далі Закон України №580) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Частинами 1, 2 ст.19 Закону України №580 передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут) затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII. Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Дисциплінарного статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту, передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Частина 1 Розділу ІІ Порядку №893 містить приписи аналогічні тим, що викладені у ч.ч. 3, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту та передбачає, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до ст.15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет.
Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.
Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:
1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;
3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Згідно з ч.1 ст.19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:
1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
2) підстава для призначення службового розслідування;
3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;
5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;
10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;
11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Частиною 3 ст.19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з ч.10 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.
Щодо підстав для проведення відносно позивача службового розслідування, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття наказу т.в.о. Голови НПУ від 02.09.2020 року №714 «Про призначення та проведення службового розслідування» стали відомості викладені у доповідній записці заступника голови НПУ про можливі порушення службової дисципліни поліцейськими Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області під час розгляду звернення ОСОБА_2 щодо вчинення невідомими особами в селищі Змагання Нікопольського району Дніпропетровської області розпусних дій відносно двох малолітніх дівчат.
З вищевикладеного випливає, що наказ від 02.09.2020 року №714 «Про призначення та проведення службового розслідування» було прийнято уповноваженою на це особою, за наявності підстав визначених п.п..3, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту та ч.1 Розділу ІІ Порядку №893, що спростовує доводи позивача про відсутність підстав для проведення такого службового розслідування.
Щодо проведеного відносно позивача службового розслідування та висновків, зроблених за результатами такого розслідування, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Стаття 3 Дисциплінарного статуту визначає обов`язки керівника щодо підлеглих, зокрема пункт 7 частини 1 вказує, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Тобто, до основних обов`язків позивача, як керівника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області входив контроль за підлеглими працівниками, зокрема підпорядкованих йому начальником сектору превенції ОСОБА_15 та інспектором з ювенальної превенції ОСОБА_4 .
Згідно з абзацем 2 пункту 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 08 лютого 2019 року № 100, за рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ІТС ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ІТС ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до ЄРДР.
Позивач, як особа, що перебувала на посаді керівника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, усвідомлюючи наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КК України, в повідомленні заявника ОСОБА_2 , не направив зазначені матеріали для реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, а затвердив висновок працівників сектору превенції про відсутність ознак кримінального правопорушення.
Наведений факт позивачем під час розгляду справи не спростовано, доказів протилежного до суду не надано.
Водночас пунктом 3 та 13 Посадової інструкції, начальника Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, затвердженої наказом ГУНП від 20.08.2019 № 3017 з доповненнями, затвердженими наказом ГУНП від 20.01.2020 № 117 передбачено, що начальник Нікопольського ВП організовує та контролює роботу структурних підрозділів відділу поліції, контролює та координує діяльність підпорядкованих відділень поліції, а також здійснює, контроль за якістю виконання документів працівниками відділу поліції.
Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції.
Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.03.2020 у справі № 808/330/17, працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.
Слід зазначити, що забезпечення публічного порядку та безпеки, охорона прав і свобод людини, а також протидія злочинності є основними завданнями органів поліції, як це визначено в статті 2 Закону № 580-VIII.
Стаття 11 Закону № 580-VIII вказує, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 на порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію України», Дисциплінарного статуту НПУ, Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, посадової інструкції, не дотримав вимог чинного законодавства, не забезпечив належну організацію взаємодії органів досудового розслідування з іншими підрозділами з метою розслідування кримінального правопорушення, незважаючи на наявні ознаки його вчинення, матеріали ЄО не повернув до чергової служби для передачі їх до органу досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР, отже на момент прийняття спірного наказу від 02.10.2020 року існували підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Твердження позивача про не зазначення НПУ які саме закони та нормативно-правові акти він порушив не заслуговують на увагу, оскільки в наказі НПУ від 02.10.2020 № 1492 чітко вказано посилання на абзаци, пункти та статті, що були порушені ОСОБА_1 .
При цьому, посилання позивача у позовній заяві на положення Кодексу законів про працю суд вважає безпідставним, оскільки у своїй діяльності поліція керується спеціальним законодавством.
Згідно із статтею 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 60 Закону № 580-VIII визначено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин або коли про це йдеться в спеціальному законі.
Разом з цим, порядок вступу, проходження та звільнення зі служби в поліції, застосування дисциплінарних стягнення чітко врегульовані Законом № 580-VIII, Дисциплінарним статутом.
Також необґрунтованими суд вважає твердження позивача щодо застосування до нього занадто суворого стягнення, з огляду на наступне.
При розгляді цієї справи суд не вбачає підстав відступати від наведеної правової позиції.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем-1 при визначенні виду дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 , було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, ставлення позивача до виконання службових обов`язків тощо, отже визначення виду дисциплінарного стягнення було здійснено уповноваженою на те особою, з урахуванням усіх необхідних для цього обставин.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що наказ Національної поліції України «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області» № 1492 від 02.10.2020 року в частині накладення на майора поліції ОСОБА_1 , начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади було прийнято НПУ з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, неупереджено, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно та своєчасно, з урахуваннях усіх обставин справи, а тому він є правомірними та підстави для його скасування в наведеній частині відсутні.
Враховуючи те, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» № 17 о/с від 25 січня 2021 року було прийнято на виконання наказу №1492 від 02.10.2020 року (в частині накладення на майора поліції ОСОБА_1 , начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади), який визнано судом правомірним, вимога позивача про визнання протиправним та скасування наказу № 17 о/с від 25 січня 2021 року є похідною, а тому підстави для її задоволення також відсутні.
Оскільки спірні накази визнані судом правомірними та такими, що не підлягають скасуванню, підстави для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та стягнення з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 всіх видів грошового забезпечення відповідно до посади начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з 26 січня 2021 року по день поновлення на службі також відсутні, отже такі вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
В свою чергу, відповідачі належним чином довели правомірність прийняття наказу № 1492 від 02.10.2020 року в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, наказу № 17 о/с від 25 січня 2021 року та відсутність правових підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області і стягнення з Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на користь позивача всіх видів грошового забезпечення відповідно до посади начальника Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з 26 січня 2021 року по день поновлення на службі.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідачів судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

В зв`язку з перебуванням судді у відпустці та лікарняному, повний текст рішення складено та підписано 10.11.2021 року.

Суддя О.М. Неклеса