Справа № 440/3948/21
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/3948/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Лазебної А.В.,

представника відповідача Тарасенко Я.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач), у якому просив визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 23.03.2021 №11126-13 на суму 34000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на невідповідність податкової вимоги положенням чинного законодавства та відсутність у нього обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання за штрафними санкціями у розмірі 34000,00 грн з огляду на неправомірність їх застосування.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 39-40/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що спірна податкова вимога відповідає положенням чинного законодавства, є правомірною та обґрунтованою, оскільки грошове зобов`язання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 34000,00 грн є узгодженим, виникло на підставі податкового повідомлення-рішення від 01.09.2020 №, що не оскаржене позивачем.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників (у порядку письмового провадження).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 заперечення представника відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишені без задоволення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/7276/21.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 провадження у справі поновлено.

У підготовчому засіданні 07.10.2021 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у цій справі до ухвалення судового рішення у справі №440/13271/21.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.10.2021 проти задоволення позову заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання 28.10.2021 не з`явився, про його проведення повідомлений належним чином.

При цьому суд враховує, що заявою від 04.10.2021 позивач повідомив про заміну представника у справі /а.с. 127/, а відомостей про укладення договору про надання правничої допомоги з новим представником суду не надав.

Згідно з частиною першою статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням наведеного, суд розглянув справу за відсутності позивача.

Обставини справи

Позивач з 27.08.1998 зареєстрований як фізична особа - підприємець, як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області (Полтавське управління), провадить підприємницьку діяльність з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами /а.с. 17/.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області 11.08.2020 проведено фактичну перевірку з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за наслідками якої складено акт перевірки від 11.08.2020 №120/16-31-32/02/ НОМЕР_1 /а.с. 42-45/.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем 01.09.2020 сформовано податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 34000,00 грн /а.с. 50-51/.

21.09.2020 позивачем надіслано до ДПС України скаргу на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 01.09.2020 № /а.с. 82-85/.

Рішенням ДПС України від 29.01.2021 вих.№2285/6/99-00-06-03-01-06 скаргу платника податків залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 01.09.2020 № - без змін /а.с. 86-88/.

На цій підставі в ІКП платника відображені відомості про нараховані штрафні (фінансові) санкції загалом у розмірі 34000,00 грн /а.с. 60/.

23.03.2021 Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано податкову вимогу №23.03.2021 №11126-13, якою повідомлено ФОП ОСОБА_1 про необхідність сплати узгодженого податкового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 34000,00 грн /а.с. 61/.

Позивач, не погодившись із зазначеною податковою вимогою в цій частині, оскаржив її до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.

У силу пунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Як визначено пунктом 56.1 статті 56 ПК, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.3 статті 59 ПК у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770, податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Оцінка судом обставин справи

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність податкової вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області від 23.03.2021 №11126-13 в частині повідомлення позивача про необхідність сплати узгодженого грошового зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 34000,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зауважує, що за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов`язку та виникнення у нього податкового боргу.

У свою чергу, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

За обставин цієї справи податкове зобов`язання, визначене відповідачем у податковому повідомленні-рішенні від 01.09.2020 №, мало бути сплачене позивачем упродовж 10 днів з дня отримання ним рішення ДПС України від 29.01.2021 вих.№2285/6/99-00-06-03-01-06 про залишення його скарги без задоволення або оскаржене позивачем до суду.

Факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк, а невиконання обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків.

Судом встановлено, що рішення ДПС України від 29.01.2021 вих.№2285/6/99-00-06-03-01-06 отримане позивачем 04.02.2021, а податкове повідомлення-рішення від 01.09.2020 № станом на 23.03.2021 до суду не оскаржене, внаслідок чого визначене у зазначеному податковому повідомленні-рішенні грошове зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 34000,00 грн станом на 23.03.2021 набуло статусу податкового боргу.

На цій підставі податковим органом 23.03.2021 в автоматичному режимі сформована податкова вимога №11126-13, якою позивача повідомлено про необхідність сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Суд зауважує, що правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 01.09.2020 № не є предметом цього спору, а тому суд не надає правову оцінку доводам позивача щодо безпідставності застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій.

Стосовно посилань позивача на обставини несвоєчасного, на його думку, розгляду ДПС України скарги ФОП ОСОБА_1 на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 01.09.2020 №, суд встановив такі обставини.

Відповідно до пунктів 56.2, 56.3 статті 56 ПК у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Згідно з пунктом 56.8 статті 56 ПК контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 статті 56 ПК України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Водночас відповідно до пункту 52-8 підрозділу 10 Розділу ХХ "Перехідні положення" ПК тимчасово, на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків, встановлених, зокрема статтею 56 цього Кодексу (в частині процедури адміністративного оскарження) щодо скарг платників податків (крім скарг щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість), що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених статтею 56 цього Кодексу.

З першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), перебіг строків, які зупинялися відповідно до цього пункту, продовжується з урахуванням часу, що минув до такого зупинення.

Таким чином, з огляду на вказані положення пункту 52-8 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК ДПС не зобов`язана була додатково надсилати платнику лист/повідомлення про зупинення перебігу строків для прийняття рішення за скаргою, а розгляд скарги автоматично продовжений на строк дії карантину.

За наведених обставин, з огляду на запровадження на території України з 12.03.2020 карантину, суд визнає безпідставним доводи позивача щодо недотримання ДПС України вимог пункту 56.9 статті 56 ПК України та, відповідно, відхиляє його твердження стосовно скарги на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 01.09.2020 № внаслідок її несвоєчасного розгляду ДПС України.

Отже, станом на 23.03.2021 грошове зобов`язання ФОП ОСОБА_1 зі сплати штрафних (фінансових) санкцій було узгодженим, набуло статусу податкового боргу, а тому правомірно включене відповідачем до податкової вимоги від 23.03.2021 №11126-13.

Підстави для висновку про протиправність вимоги від 23.03.2021 №11126-13 на дату її формування відсутні, позивачем таких підстав не зазначено.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 01.09.2020 № на дату ухвалення судом рішення у цій справі є чинним.

Платіжним дорученням від 27.07.2021 №374 позивач сплатив суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 34000,00 грн /а.с. 129/.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано суду переконливих доказів, що з достатньою ймовірністю свідчили б про протиправність спірної податкової вимоги.

Натомість відповідачем на підставі частини другої статті 77 КАС України доведено правомірність спірної вимоги та безпідставність позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн /а.с. 21/, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 22/.

Відповідачем доказів понесення судових витрат не надано.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені частиною восьмою статті 18, частинами сьомою, восьмою статті 44, статтями 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2021 року.

Суддя О.О. Кукоба