Справа № 640/3845/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Київ №640/3845/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове прова-дження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управ-ління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування при призначенні з 31.10.2018 пенсії за віком стажу роботи з 26.12.1977 по 14.09.1987 і зарахувати вказаний стаж та провести відповідні перерахунки.

Підстави позову: спірний стаж підтверджується записами у трудовій книжці; у записі №6 у трудовій книжці допущена помилка в даті наказу (26.12.1978 замість вірного 26.12.1977), яку виправити на теперішній час неможливо з огляду на відсутність архівних даних, але інші записи у трудовій книжці підтверджують очевидність описки; дана описка не може бути підставою для неврахування стажу роботи; перевірка достовірності поданих документів покладається на пенсійний орган.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові з таких підстав: позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком, у відповідь на яку йому повідомлено про необхідність підтвердження періодів роботи з 26.12.1977 по 14.09.1987, з 02.08.1990 по 23.02.1991; період з 23.09.1988 по 27.12.1989 не враховано у стаж до надання довідки про період роботи, оскільки дата наказу не відповідає даті зарахування на роботу; період з 04.12.1991 по 02.10.1993 не враховано у стаж до надання довідки про період роботи та довідки про перейменування, оскільки у трудовій книжці назва підприємства, яке приймає на роботу, не відповідає назві підприємства на печатці, яке звільняє; трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи; за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, які у матеріалах пенсійної справи позивача відсутні.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

31 жовтня 2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав документи згідно з переліком, вказаним у розписці-повідомленні.

Листом від 22.11.2018 №117138/03 відповідач повідомив позивачу про необхідність підтвердження періодів роботи, зокрема з 26.12.1977 по 14.09.1987.

Пенсія за віком позивачу призначена не була.

Спірні правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення і стосуються правомір-ності не врахування відповідачем періоду роботи позивача з 26.12.1977 по 14.09.1987.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) (у редакції, чинній на час звернення позивача) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: <...> з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

Отже, починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком набувають особи після досягнення ними віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час свого звернення він досяг 61 року.

Згідно із ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абз. 1 ч. 1).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4).

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпе-чення" (у редакції, чинній на час звернення позивача) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із ст. 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвер-дженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Перевіряючи правомірність не врахування відповідачем періоду роботи позивача з 26.12.1977 по 14.09.1987, суд враховує таке.

Згідно з копією трудової книжки позивача від 10.08.1973 у ній вчинено такі записи:

- Спеціалізоване пуско-налагоджувальне управління №5 Тресту Київпускорембудмонтаж:

№6 - 26.12.1977 - прийнятий на посаду електроналадчика 4 розряду ділянки №2 - наказ №168-Л від 26.12.78;

№7 - 01.12.1978 - присвоєно 5 розряд - наказ 96-л від 14.12.78;

№8 - 28.12.1984 - СМПУ-5 перейменовано КМСПНУ Міністерства житлово-комунального господарства - наказ №382 від 28.12.1984;

№9 - 04.05.1987 - призначено бригадиром - наказ №64 від 30.04 (рік не вбачається у зв`язку з неналежною копією с. 7 трудової книжки);

№10 - 14.09.1987 - звільнений за власним бажанням (ст. 38 КЗпП УРСР) у зв`язку з виїздом за кордон для роботи в Радянських військах - наказ №168л від 14.09.8 (рік не вбачається у зв`язку з неналежною копією с. 7 трудової книжки).

Відповідач вірно зазначив про невідповідність дати прийняття на роботу з датою наказу у записі №6. Однак, виявлена відповідачем неточність у записі №6 не спростовує наявність і правове значення записів №№6-10 та не свідчить про їх недійсність.

Щодо записів №№7-10, то відповідач не навів обґрунтування і правових підстав їх не врахування при обчисленні страхового стажу. Водночас записи №№7-10 містять необхідні відомості, передбачені Інструкцією №58, скріплені печаткою відповідного підприємства, тому трудова книжка позивача у цій частині підтверджує відповідні періоди його трудової діяльності для включення їх до страхового стажу.

Щодо запису №6, то виявленої відповідачем неточності, то згідно з п.п. 2.6, 2.8 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу <...> виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (п. 2.6). Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонас-тупником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (п. 2.8).

Згідно з копією листа Головного управління статистики у м. Києві від 02.06.2017 №10.2-309 позивачу повідомлено про те, що підприємство з назвою "КМСПНУ при Министерстве жилищно-комунального хозяйства" в базі даних ЄДРПОУ на м. Києві не значиться.

Згідно з копією листа Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України від 25.07.2018 №274-зв позивачу повідомлено про те, що документи Київського міжобласного спеціалізованого пуско-налагоджувального управління Міністерства житлово-комунального господарства УРСР у цьому архіві не зберігаються. Рекомендовано звернутись до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Державних архівів м. Києва та Київської області.

Згідно з копією листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2017 №7/23-7936 позивачу повідомлено про відсутність в архіві названого Міністерства документів щодо підтвердження стажу роботи і заробітної плати, а також про передачу документів Міністерства житлово-комунального господарства УРСР на зберігання до Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України.

Ці докази свідчать про те, що до звернення із заявою про призначення пенсії позивач вчинив залежні від нього дії, спрямовані на отримання документів щодо підтвердження його стажу і заробітної плати під час роботи в КМСПНУ Міністерства житлово-комунального господарства УРСР, але з незалежних від нього причин такі документи не отримав.

Суд зважає на очевидність помилки у даті наказу у записі №6 з огляду на дату і зміст записів №№7-10, які, очевидно, не могли бути вчинені без запису №6.

Також суд враховує висновки Верховного Суду в постановах від 06.02.2018 №677/277/17 і від 28.02.2018 №428/7863/17 про те, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації і не може мати негативних наслідків для позивача та впливати на його особисті права.

За встановлених обставин, суд вважає посилання відповідача на неточність у записі №6 формальним, яке, з урахуванням неможливості позивача самостійно внести виправлення у цей запис і отримати підтверджуючі стаж роботи документи, не є достатньою підставою для не врахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 26.12.1977 по 14.09.1987.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв неправомірно, необґрунтовано і недобросовісно (п.п. 1, 3, 5 ч. 2 ст. 2 КАС України), чим порушив законний інтерес позивача у врахуванні періоду роботи до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії.

У суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем права позивача на отримання пенсії, оскільки із заяв сторін по суті справи не вбачається набуття позивачем достатнього страхового стажу для призначення пенсії. При цьому не врахування відповідачем періодів роботи з 23.09.1988 по 27.12.1989, з 02.08.1990 по 23.02.1991, з 04.12.1991 по 02.10.1993 позивачем не оспорюється.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2021 у справі №640/4038/21, яке набрало законної сили, зобов`язано відповідача призначити позивачу з 18.11.2020 пенсію за віком згідно із Законом №1058, зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи з 23.09.1988 по 27.12.1989, з 02.08.1990 по 23.02.1991, з 04.12.1991 по 02.10.1993 та час перебування в Республіці Афганістан з 20.09.1987 року по 24.07.1988 в потрійному розмірі (місяць за три).

Отже, порушений законний інтерес позивача може бути поновлений шляхом зараху-вання відповідачем періоду роботи позивача з 26.12.1977 по 14.09.1987 до страхового стажу та перерахунку його страхового стажу для призначення (обчислення) пенсії, тому вимога про зобов`язання відповідача вчинити ці дії підлягає задоволенню.

Отже, позов необхідно задовольнити у повному обсязі.

Позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій; інших судових витрат сторонами не заявлено, тому їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 26.12.1977 по 14.09.1987.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 26.12.1977 по 14.09.1987 до страхового стажу та провести перерахунок страхового стажу для призначення (обчислення) пенсії за віком.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко