Справа № 460/7127/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 460/7127/20 пров. № А/857/15578/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Ніколіна В.В., Гінди О.М.,

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року (головуючий суддя Нор У.М., м. Рівне, повний текст складено 11.05.2021) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (відповідач 1), Державної податкової служби України (відповідач 2) в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Рівненській області про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.05.2020 №1568911/42819715 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 05.05.2020 складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 05.05.2020 складену Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК».

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Рівненській області про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 18.05.2020 №1568911/42819715 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 05.05.2020 складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК». Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 05.05.2020 складену Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК». Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір у розмірі 2102, 00 грн.

Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що таке, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідає обставинам справи та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати додаткове рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні зави представника позивача.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (№11-562ас18) розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч. 3-5 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат передбачено:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому, принципи обгрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18.

Додатково апелянт зазначає, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Еаst/Wеst Аllіаnсе Lіmіted» проти України», заява №19336/04, п. 269).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття ЗО Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Вважає, що дана справа не потребує значних затрат часу адвоката та правового аналізу наданих клієнтом документів, як зазначає заявник.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив таку залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань.

Позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання судових витрат по правовій допомозі адвоката.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції правильно вказав, що згідно статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За правилами частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження обставин щодо понесення витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанова Верховного суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, адміністративне провадження №К/9901/607/20).

На підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року, справа №569/17904/17, адміністративне провадження №К/9901/52416/18).

Відповідно позивачем надані:

- Договір про надання правничої допомоги від 16.09.2020, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ПРИЩЕПА і ПАРТНЕРИ», відповідно до якого: клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, в тому числі у процесі захисту прав та представництва інтересів Клієнта при оскарженні рішень Державної податкової служби України та її територіальних органів (головних управлінь), їх комісій (пункт 1. Договору); вартість послуг, що надається АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ визначається з розрахунку 2000,00 грн. за одну годину роботи адвоката, які клієнт оплачує в гривнях шляхом безготівкового зарахування на розрахунковий рахунок АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ, що фіксується в підписаних актах про надання юридичної допомоги та рахунку-фактурі, без ПДВ (пункт 4.1 Договору);

- Акт прийому-передачі наданих послуг від 06.04.2021 №06/04-1, відповідно до якого виконавець відповідно до умов Договору надав для Клієнта професійну правничу допомогу при підготовці до розгляду та під час розгляду в Рівненському окружному адміністративному суді адміністративної справи №460/7127/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1568911/42819715 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 05.05.2020 року, виписану на Покупця - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ» на суму 92 101, 20 грн., у т.ч. ПДВ 15 350, 20 грн., а саме:

1.1. Розгляд наданих при зустрічі з Клієнтом документів, що стосуються оскаржуваного рішення комісії ТУ ДПС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 18.05.2020 №1568911/42819715 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 05.05.2020 в ЄРПН та надання усної консультації (обговорено суть спору, правову позицію по справі та способи вирішення спору) з приводу зупинення реєстрації податкової накладної №3 від 05.05.2020, відмови, в її реєстрації - 0,5 год. роботи адвоката;

1.2. Написання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ДПС в Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 18.05.2020 №1568911/42819715 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 05.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов`язання ДПС України зареєструвати вказану накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, формування копій додатків до позову (номер судової справи у Рівненському окружному адміністративному суді №460/7127/20) - 3 год. роботи адвоката;

1.3. Підготовка та направлення відповідачам по справі, подача до Рівненського окружного адміністративного суду додаткових доказів у справі (номер судової справи у Рівненському окружному адміністративному суді №460/7127/20) - 0,5 год. роботи адвоката);

1.4. Представлення інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» під час розгляду справи №460/7127/20 Рівненським окружним адміністративним судом у судових засіданнях, які відбувались 03.03.2021 та 06.04.2021 - 1 год. роботи адвоката.

2. Сторони погодили, що Вартість послуг Виконавця за даним Актом складає 10000,00 грн. без ПДВ, з розрахунку 2000 грн. за одну годину.

- Платіжне доручення від 12.04.2021 №996 про сплату позивачем суми у розмірі 10000,00 грн.; призначення платежу: оплата за надану правову допомогу згідно рахунка №06/04-1 без ПДВ.

Надаючи оцінку доказам про понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, суд першої інстанції правильно вказав, що у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц міститься висновок про те, що розглядаючи питання стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд має право самостійно визначати розмір таких витрат, виходячи з критерію розумної необхідності та співмірності, враховуючи характер виконуваної адвокатом роботи/послуг, складність виконуваної роботи / послуг, їх значимості, складності категорії справи тощо.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При цьому, суд першої інстанції вважав, що надані суду документи про понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн. (написання позовної заяви, формування копій та додатків до позову, підготовка та направлення додаткових доказів по справі, представництво інтересів у судових засіданнях) є такими, що належним чином оформлені. Однак, заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, а тому суд вважав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цьому випадку має бути зменшений.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 19.09.2019 у справі № 826/8890/18.

З огляду на це суд першої інстанції дійшов висновку, що слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 8000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Однак колегія суддів вважає, що з урахуванням складності справи, обсягом дослідження необхідних доказів, наявності судової практики у даній категорії справ, розмір судових витрат слід визначити у сумі 4000 грн.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити частково, змінити додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року по справі № 460/7127/20, виклавши другий абзац резолютивної частини додаткового рішення в такій редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (код ЄДРПОУ ВП44070166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ТМК» () 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу».

В решті додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року по справі № 460/7127/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді В.В. Ніколін

О.М. Гінда

повний текст складено 10.11.2021