Справа № 160/8774/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2021 року Справа № 160/8774/21
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Після проведення перевірки на адресу позивача було надіслане податкове повідомлення-рішення, яким позивач зобов`язаний сплатити штраф у сумі 256727,31 грн. Позивач вважає, що нарахована сума штрафу оскаржуваного рішення є незаконною та протиправною.
Ухвалою суду від 05.07.2021 року відкрито провадження у справі та зазначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
22.07.2021 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області не погоджується з позовними вимогами, з наступних підстав. Відповідачем проведено перевірку позивача з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з ПДВ. В акті підприємством порушено п.57.3 п.57.1 ст.57 гл.2 розд.ІІ ПК України в частині несвоєчасної сплати узгоджених сум податкових зобов`язань. Дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання в зв`язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку. Також вказано, що акт перевірки надсилався позивачу засобами поштового зв`язку на податкову адресу підприємства. Однак лист повернуто, в якому зазначено, що дане відправлення повернуто за зворотною адресою «неправильно зазначена адреса одержувача. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення складено відповідно до акту перевірки та відправлено надіслано засобами поштового зв`язку на податкову адресу підприємства. Лист повернуто із зазначенням, що дане відправлення повернуто за зворотною адресою відмітка «невірно вказана адреса». Відповідач вважає, висновки, викладені у акті правомірні, відповідають нормам чинного законодавства.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Головним державним ревізором-інспектором Соборним відділом камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на підставі пп.19-1.1.1 п.19.1 ст.19, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І ПК України, у порядку пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 та ст.76 гл.8 розділу ІІ ПК України проведено камеральну перевірку ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Дніпротехтранс» (34230047) з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість.
При перевірці використано інформацію в базах даних ДПС України, надану платником податку.
За результатом проведеної перевірки складено акт про результати камеральної перевірки ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Дніпротехтранс» (34230047) з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість №1967/04-36-18-08/34230047 від 15.02.2021 року.
Згідно висновку, викладеному в акті перевірки №1967/04-36-18-08/34230047 від 15.02.2021 року, дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Дніпротехтранс» (34230047) узгодженої суми податкового зобов`язання в зв`язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку.
Відповідно до п.109.1 ст.190 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в т.ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Діяння, що призвели до встановленого даним актом перевірки порушення правил сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, вважаються вчиненими умисно.
Відповідальність платника за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання передбачена п.124.2 п.124.3 ст.124 ПК України.
У відповідності до п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному п.44.7 ст.44 цього Кодексу, до контролюючого орган, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Не погоджуючись з отриманим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПКУ податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПКУ, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У відповідності до пункту 54.1 статті 54 ПКУ, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов2язання та/або пені вважається узгодженою.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 ПКУ).
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПКУ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 31.1 ст. 31 ПКУ передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПКУ виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п. 203.2 ст. 203 ПКУ сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Так, відповідно до п. 124.1 ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.
Відповідно до п. 124.2 ст. 124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Згідно з приписами п. 11 підрозділу XX ПКУ - штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.
Таким чином, застосування ст. 124 ПКУ у редакції, чинній на день прийняття рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій є правомірним.
Про можливість ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Дніпротехтранс» виконати обов`язок по своєчасній сплаті податкових зобов`язань з податку на додану вартість, визначених у податкових деклараціях свідчить таке:
- наявність в Кодексі інформації про граничні строки подання податкової звітності;
- наявність інформації про електронний рахунок, на який здійснюється сплата податкового зобов`язання визначеного в податковій звітності з податку на додану вартість;
- обізнаність платника податків власне із наявністю обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання, а саме позивачем сплачено суму податкового зобов`язання за вище вказаний період із запізненням, тобто такий платник усвідомлював, що такий обов`язок в нього існує;
- платником податків було самостійно визначено суму податкового зобов`язання, тобто на етапі підготовки податкової звітності платник усвідомлював про обов`язок в подальшому сплатити дані зобов`язання.
Судом встановлено, що позивач не вжив достатніх заходів щодо дотримання правил та норм, визначених у положеннях чинного законодавства, діяв недобросовісно, затримуючи сплати узгоджених податкових зобов`язань від 1 до 84 днів при обізнаності платника податків із наявністю обов`язку щодо своєчасної сплати податкового зобов`язання. А в разі затримки сплати вказаних зобов`язань - нарахування штрафу за вказане правопорушення.
Створення платником податків удавано, цілеспрямовано умов які направлені на невиконання або неналежне виконання установлених законодавчих вимог, є свідченням того, що дані дії (бездіяльність) ним вчинені умисно.
Саме умисні дії особи (створення удавано, цілеспрямовано умов які направлені на невиконання або неналежне виконання установлених законодавчих вимог), визначають її вину (можливість дотримуватися встановлених Кодексом правил, через вчинення дій (бездіяльності), які можуть характеризуватися як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності) у вчиненні податкового правопорушення.
Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених за платником податків у ст. ст. 16, 36 Кодексу.
Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм.
З 01.01.2021 законодавцем введено новий інститут, що надає право контролюючим органам звільнити від відповідальності платника податків або застосувати санкцію у розмірі меншому ніж передбачений нормою статті за наявності окремо визначених обставин. Такі положення наддадуть можливість контролюючим органам при розрахунку штрафних санкцій за результатами розгляду заперечень до акта перевірки платника податків чи у процедурі адміністративного оскарження можливість враховувати наявність /відсутність об`єктивних обставин у платника податків, що зумовили вчинення ним правопорушення та/або наявність вини останнього.
Платник податків, відповідно до п.п. 17.1.16 п. 17.1 ст. 17 Кодексу, має право надавати за власною ініціативою письмові пояснення та/або документи щодо обставин, які підтверджують відсутність його вини у вчиненому податковому правопорушенні, в порядку, встановленому Кодексом.
Положення ПК України закріплюють на законодавчому рівні повноваження Комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень (п. п. 86.7.1. п.86.7 ст.86 Кодексу).
У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки, з фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому п.п. 78.1.5 п.78.1 ст.78 цього Кодексу), вони мають право подати до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки): свої заперечення; додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відповідно до Кодексу:
- відсутність вини (п.421 .10 ст.42 Кодексу);
- наявність пом`якшуючих обставин (ст. 1121 Кодексу),
- обставин, що звільняють від фінансової відповідальності (п.112.8 ст.112 Кодексу).
Судом встановлено, що заперечення на акт камеральної перевірки від 15.02.2021 року №1967/04-36-18-08/34230047, де позивач міг би спростувати наявність умислу у своїх діях, вчинених всупереч положенням законодавства, до ГУ ДПС від ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Дніпротехтранс» не надходило.
Суд звертає увагу на те, що існує численна практика Верховного Суду з аналогічних підстав та предмету позову, де зазначені такі висновки: «допущені територіальним органом доходів і зборів процедурні порушення, у тому числі й ті, що пов`язані, зокрема, з оформленням результатів контролюючого заходу тощо, не можуть слугувати самостійною підставою для звільнення платника податків від відповідальності за вчинені ним податкові правопорушення» (постанова Верховного Суду від 20.10.2020 по справі № 816/4605/15).
Тобто, навіть якщо позивач і вважає, що контролюючим органом допущені деякі процедурні порушення під час оформлення результатів перевірки, це не може слугувати підставою для звільнення ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Дніпротехтранс» від відповідальності.
Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.
Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко