Справа № 560/6918/20
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6918/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

05 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області, щодо невиконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 року у справі № 560/2724/19;

- визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області щодо проведення державної реєстрації від 10.06.2020 року із видачею ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області скасувати державну реєстрацію від 10.06.2020 року та видачу ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ;

- стягнути з Регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2021 року позов задоволено частково.

Судом визнано протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) щодо невиконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 року у справі № 560/2724/19.

Визнано протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) щодо проведення державної реєстрації транспортного засобу від 10.06.2020 року із видачею ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) скасувати державну реєстрацію транспортного засобу від 10.06.2020 року та видачу ОСОБА_1 нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 відносно транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "Spinter 316 CDI", 2015 року випуску, ідентифікаційний номер (номер кузова/шассі) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Додатковим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення по справі № 560/6918/20 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС).

В задоволенні решти вимог судом першої інстанції відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням в частині відмови у стягненні витрат на оплату професійної правничої допомоги в повному обсязі, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 скасувати у вказаній частині та прийняти нове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11750 грн. В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивачем відзначено, що суду першої інстанції було надано належні докази обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також їх вартості.

На переконання апелянта, заявлені витрати на професійну правничу допомогу належать до відшкодування на користь позивача в повному обсязі, як такі, що є реальними, обгрунтованими, неминучими та наданими в повному обсязі.

Розгляд справи відповідно до приписів ст. 311 КАС України здійснюється в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частково задовольняючи заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які понесенні в зв`язку з судовим розглядом справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає умовам співмірності, а тому судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесені позивачем у зв`язку із розглядом адміністративної справи №6560/6918/20 підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 2500 грн., як такі, що дійсно пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є обгрунтованим та пропорційним до предмету спору, а також співмірним виконаній адвокатом роботі (наданих послуг), часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Решта коштів в розмірі 11750 грн., на переконання суду першої інстанції, є не обгрунтованими.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно частин першої та другої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин першої та сьомої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави для висновку, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.

Судова колегія зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Lavents v. Latvia" (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Як встановлено з матеріалів справи, на підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу та їх розміру, позивачем було надано суду першої інстанції договір про надання правничої допомоги від 27.10.2020, додаток № 1 від 27.10.2020 до договору про надання правничої допомоги від 27.10.2020, акт від 25.05.2021 №1 приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 27.10.2021, звіт про витрачений час на надання правничої допомоги, рахунок-фактура від 25.05.2021 №25/05/21.

Відповідно до рахунку-фактури від 25.05.2021 №25/05/21 позивач зобов`язаний сплатити за надані послуги 14250 грн.

Судом апеляційної інстанції здійснено аналіз звіту про витрачений час на надання правничої допомоги, з якого встановлено, що розмір понесених витрат на надання юридичних послуг в сумі 14250 грн. пов`язаний з такими послугами:

1) укладення договору про надання правничої допомоги та додатку № 1 до нього. Аналіз наданих замовником документів. Узгодження подальших дій щодо надання правової допомоги Клієнту та надання клієнтом доручення про підготовку позовної заяви до РСЦ МВС в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди (375 грн);

2) детальне ознайомлення із нормами Конституції України, Цивільного Кодексу України (щодо стягнення моральної шкоди). Пошук практики Європейського суду з прав людини. Знайдено, ознайомлено та перевірено Рішення ЄСПЛ «Горнсбі проти Греції», «Лупанін проти України», «Сокур проти України», «Шмальков проти України», «Пінкова та Пінк проти Чеської республіки», «Рисовський проти України», «Антоненков та інші проти України». Пошук практики Верховного суду по даній категорії справ. Знайдено, ознайомлено та перевірено правову позицію Верховного суду у справі № 560/798/16-а, Постанова від 13.01.2021 р., практику ВСУ (Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року). Постанова ВС від 12.1 1.2019 р. справа № 640/21330/18. Підготовка тексту позовної заяви до Хмельницького окружного адміністративного суду, друк, підготовка та оформлення додатків до позову, підготовка позовної заяви з додатками для іншого учасника справи; підписання Адвокатом, засвідчення копій документів, подання Адвокатом усіх документів до суду шляхом направлення листа через відділення АТ «Укрпошта» (7500 грн);

3) отримання відзиву на позовну заяву від РСЦ МВС в Тернопільській області у справі № 560/6918/20. Детальний аналіз відзиву на позов та додатків до нього. Ознайомлення Клієнта із відзивом на позов. Отримання доручення від клієнта про необхідність підготовки заяви про заміну відповідача (750 грн);

4) підготовка заяви про заміну відповідача у справі № 560/6918/20. Підготовка та оформлення додатків до заяви, підписання адвокатом та скріплення електронним цифровим підписом (ЕЦП), відправлення заяви з додатками електронною поштою відповідачу та до суду (1000 грн);

5) підготовка заяви про розподіл судових витрат після ухвалення рішення суду у справі, в якій вказано про неможливість подання доказів витрат під час розгляду справи, підготовка додатків, підписання за допомогою ЕЦП та відправлення електронною поштою до суду (375 грн);

6) отримання з кабінету в підсистемі електронний суд ухвалу суду про залучення співвідповідача у справі. Ознайомлення із змістом ухвали (250 грн);

7) підготовка відповіді на відзив, друк, підготовка та оформлення додатків до відповіді на відзив, підготовка відповіді на відзив з додатками для інших учасників справи (2-ох відповідачів), підписання адвокатом, засвідчення копій документів, направлення адвокатом відповіді на відзив з додатками Відповідачам АТ «Укрпошта» та до суду (3000 грн);

8) отримання з кабінету в підсистемі електронний суд Рішення суду про часткове задоволення позову ОСОБА_1 у справі № 560/6918/20. Ознайомлення із змістом Рішення суду (250 грн);

9) підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення та включення до судових витрат ОСОБА_1 , витрат на професійну правничу допомогу по справі № 560/6918/20, додатків до неї, направлення заяви з додатками відповідачу та до суду електронною поштою, документи скріплені ЕЦП (750 грн);

В розрізі встановлених складових вартості заявлених до відшкодування послуг адвоката, колегія суддів вказує, що такі види правничої допомоги як: "ознайомлення з документами та іншими матеріалами", "пошук практики та вивчення нормативно-правових документів та практики Верховного Суду, Верховного Суду України, рішень ЄСПЛ", "друк позовної зави, підготовка додатків до позову, підготовка позовної заяви з додатками для іншого учасника справи" не є окремими послугами та охоплюються послугою «підготовка позовної заяви до суду», тобто є складовою процесу написання адміністративного позову, тому вказані витрати не можуть підлягати окремій компенсації за рахунок відповідача.

Стосовно послуг щодо отримання відзиву на позовну заяву, ознайомлення з його змістом, підготовка відповіді на відзив, підготовка заяв, їх підписання та скріплення електронним цифровим підписом, отримання ухвал суду та рішення суду з кабінету в підсистемі електронний суд, а також друк документів, то судова колегія вважає безпідставним їх виокремлення як окремих послуг, оскільки на разі останні є складовими всього процесу надання адвокатом правничої допомоги, яка є сукупністю дій, що спрямовані на захист інтересів та прав замовника.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку наявне значне та безпідставне перевищення розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, що свідчить про відсутність будь-якої співмірності заявлених позовних вимог та розміру правничої допомоги, визначеної адвокатом.

При визначенні розміру витрат, що підлягають відшкодуванню на користь позивача, апеляційний суд враховує, що дана справа не є складною, підготовка позовної заяви та обґрунтування правової позиції позивача не потребувало витрачання великої кількості часу.

Більше того, суд апеляційної інстанції відзначає, що представник позивача участі у судових засіданнях не приймав, так як дана адміністративна справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також колегія суддів зазначає, що позивач та його представник не надали обґрунтованих доказів того, що підготовка позовної заяви та інших документів у даній справі вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Таким чином, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до предмету позову, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, суд вважає співмірним розмір відшкодування на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 2500 гривень, який є доведеним, документально обґрунтованим.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.