Справа № 140/4555/21
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 140/4555/21 пров. № А/857/16415/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року (рішення ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у м. Луцьк судом у складі головуючого судді Каленюк Ж.В., дата складення повного тексту рішення суду не зазначена) у справі №140/4555/21 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, суд -

В С Т А Н О В И В :

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В квітні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив:

визнати протиправними та скасувати рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області від 03 березня 2021 року №2444134/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 02 лютого 2021 року №10; від 03 березня 2021 року №2444133/ про відмову в реєстрації в податкової накладної від 06 лютого 2021 року №15; від 18 березня 2021 року №2479725/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 19 лютого 2021 року №20; від 18 березня 2021 року №2479724/ про відмову в реєстрації в податкової накладної від 24 лютого 2021 року №27; від 31 березня 2021 року №2517891/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 03 березня 2021 року №32;

зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні від 02 лютого 2021 року №10, від 06 лютого 2021 року №15, від 19 лютого 2021 року №20, від 24 лютого 2021 року №27, від 03 березня 2021 року №32 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03 березня 2021 року №2444134/, від 03 березня 2021 року №2444133/, від 18 березня 2021 року №2479725/, від 18 березня 2021 року №2479724/, від 31 березня 2021 року №2517891/.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 02 лютого 2021 року №10, від 06 лютого 2021 року №15, від 19 лютого 2021 року №20, від 24 лютого 2021 року №27, від 03 березня 2021 року №32.

Стягнуто на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 11350,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач - ГУ ДПС у Волинській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно досліджено докази, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що для розгляду питання про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних позивач надав повідомлення разом з копіями документів. Проте для підтвердження реєстрації податкової накладної від 02 лютого 2021 року №10 позивачем не було долучено договір поставки від 01 вересня 2020 року №13/1 та договір від 16 червня 2020 року №16/06, які були наявні у нього на момент винесення рішення. До повідомлень від 12 березня 2021 року №1 та №2 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної від 19 лютого 2020 року №20 та від 24 лютого 2021 року №27 відповідно ФОП ОСОБА_1 додав товарно-транспортні накладні, у яких зазначені лише прізвища водіїв, але відсутні номера їх посвідчень, підпис водія та посада; графа «Супровідні документи на вантаж», розділ «Вантажно-розвантажувальні операції» не заповнені, місце проживання вантажоодержувача не зазначено. При розгляді документів, поданих для підтвердження реєстрації податкової накладної від 03 березня 2021 року №32 комісією ГУ ДПС у Волинській області було встановлено, що згідно з наданими розрахунковими документами оплата за товар проведена не у повному обсязі. Для підтвердження реєстрації податкової накладної від 06 лютого 2021 року №15 платником подано повідомлення від 26 лютого 2021 року №3 про подання пояснень та копій документів щодо зазначеної податкової накладної та долучено тільки товарно-транспортні накладні; первинні документи, які б підтвердили здійснення господарської надано не було. Також, апелянт зазначає, що повноваження ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги сторони повідомлені шляхом надіслання копій ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на електронні адреси відповідачів та на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 12 січня 2017 року.

Між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ПП «Будмакс-С» (покупець) укладено договір поставки від 01 вересня 2020 року №13/1 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити покупцю щебеневу продукцію (товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар. Поставка товару здійснюється партіями. Партією вважається кількість товару відповідної фракції, що поставляється за однією видатковою накладною (а.с.38-41).

Як визначено пунктом 2.2 договору, загальна кількість товару, що поставляється, визначається на підставі заявок покупця, в рахунках-фактурах та накладних. Оплата здійснюється покупцем на підставі цього договору та рахунків-фактур, виставлених постачальником на вартість партії товару. Покупець зобов`язаний оплатити отриманий товар протягом 30-ти банківських днів з моменту його поставки (пункти 3.2-3.3 договору).

Пунктами 5.1, 5.3 договору обумовлено здійснювати поставку товару на базу ПП «Будмакс-С» (Львівська область, Миколаївський район, село Пісочна, вулиця Заболотна, 35Б) автотранспортом постачальника. Товар вважається поставленим покупцю з моменту його отримання в пункті призначення представником одержувача, покупцем на підставі товарно-транспортних накладних.

01 вересня 2020 року №13/1 ФОП ОСОБА_1 виписав та надіслав для реєстрації в ЄРПН податкові накладні від 02 лютого 2021 року №10, від 06 лютого 2021 року №15, від 19 лютого 2021 року №20, від 24 лютого 2021 року №27, від 03 березня 2021 року №32.

Як вбачається із квитанцій від 23 лютого 2021 року, 11 березня 2021 року, 23 березня 2021 року податкові накладні доставлені до ДПС України, однак відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України її реєстрація зупинена: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2517 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У квитанціях також було запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Для підтвердження реєстрації спірних податкових накладних ФОП ОСОБА_1 надіслав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, від 26 лютого 2021 року №1, від 26 лютого 2021 року №3, від 12 березня 2021 року №1, від 12 березня 2021 року №2 та від 26 березня 2021 року №3. Серед доданих документів договір поставки від 01 вересня 2020 року №13/1, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Будмакс-С», договір поставки від 16 червня 2020 року №16/06, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стоун Дхендж» (далі ТзОВ «Стоун Дхендж») та ФОП ОСОБА_1 , видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки та інші документи про проведення розрахунків між постачальником та покупцем.

Зокрема, для підтвердження реєстрації податкової накладної від 02 лютого 2021 року №10 позивачем надіслано видаткову накладну від 02 лютого 2021 року №2, видаткові накладні від 14 січня 2021 року №51, від 16 січня 2021 року №56, банківську виписку від 18 лютого 2021 року, товарно-транспортні накладні від 16 січня 2021 року №1, від 14 січня 2021 року №11, від 02 лютого 2021 року №1, №2, а для підтвердження реєстрації податкової накладної від 06 лютого 2021 року №15 видаткові накладні від 29 січня 2021 року №158, від 06 лютого 2021 року №6, товарно-транспортні накладні від 29 січня 2021 року №13, від 06 лютого 2021 року №6, банківську виписку від 23 лютого 2021 року.

Для підтвердження реєстрації податкової накладної від 19 лютого 2021 року №20 ФОП ОСОБА_1 надіслав до комісії регіонального рівня акт звірки взаєморозрахунків за період з 01 лютого 2021 року по 12 березня 2021 року, банківські виписки за 01 березня 2021 року, 05 березня 2021 року, 23 лютого 2021 року, за період з 24 по 26 лютого 2021 року, видаткові накладні від 19 лютого 2021 року №8, від 29 січня 2021 року №158, від 18 лютого 2021 року №199, договір поставки від 16 червня 2020 року №16/06, договір поставки від 01 вересня 2020 року №13/1, товарно-транспортні накладні від 29 січня 2021 року №14, від 18 лютого 2021 року №1, №8, від 19 лютого 2021 року №9.

В аналогічному порядку позивач подавав документи для підтвердження реєстрації податкової накладної від 24 лютого 2021 року №27. До повідомлення від 12 березня 2021 року №2 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, позивач, крім акта звірки взаєморозрахунків, виписок за 01 березня 2021 року, 05 березня 2021 року, за період з 24 по 26 лютого 2021 року, договору від 16 червня 2020 року №16/06 та договору поставки від 01 вересня 2020 року №13/1, ФОП ОСОБА_1 надав видаткові накладні від 24 лютого 2021 року №11, від 23 лютого 2021 року №213, товарно-транспортні накладні від 23 лютого 2021 року №1, від 24 лютого 2021 року №13.

Для підтвердження реєстрації податкової накладної від 03 березня 2021 року №32 до повідомлення від 26 березня 2021 року №3 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, долучено ті ж самі документи, що і для підтвердження реєстрації податкової накладної від 24 лютого 2021 року №27, але замість вказаних вище видаткових та товарно-транспортних накладних надано видаткові накладні від 03 березня 2021 року №13, від 26 лютого 2021 року №229, товарно-транспорті накладні від 26 лютого 2021 року №1, №2, №3, від 03 березня 2021 року №15, №16, №17.

За результатами розгляду вказаних документів Комісія ГУ ДПС у Волинській області прийняла рішення від 03 березня 2021 року №2444134/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 02 лютого 2021 року №10. Підставою відмови у реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 02 лютого 2021 року №10 зазначено ненадання платником податку копій документів - договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції.

03 березня 2021 року Комісія ГУ ДПС у Волинській області прийняла рішення №2444133/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 06 лютого 2021 року №15. Підставою відмови у реєстрації в ЄРПН податкової накладної від 06 лютого 2021 року №15 зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. У графі «Додаткова інформація» вказано про ненадання копій документів, необхідних для розгляду.

18 березня 2021 року Комісія ГУ ДПС у Волинській області прийняла рішення №2479725/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 19 лютого 2021 року №20 та №2479724/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 24 лютого 2021 року №27. Підставою відмови у реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 19 лютого 2021 року №20, від 24 лютого 2021 року №27 зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У графі «Додаткова інформація» вказано про те, що товаро-супроводжуючі документи оформлені неналежним чином.

31 березня 2021 року Комісія ГУ ДПС у Волинській області прийняла рішення №2517891/ про відмову в реєстрації податкової накладної від 03 березня 2021 року №32 з підстав ненадання платником податку копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

04 березня 2021 року ФОП ОСОБА_1 подав скарги на рішення регіональної комісії від 03 березня 2021 року №2444134/ та №2444133/. До скарг позивачем додано скановані оригінали договору поставки від 01 вересня 2020 року №13/1 та договору від 16 червня 2020 року №16-06; товарно-транспортних та видаткових накладних.

За результатами розгляду скарг Комісією ДПС України 17 березня 2021 року прийнято рішення №11171//2 та 11212//2 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, якими скарги залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН - без змін з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки накладних.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями Комісії ГУ ДПС у Волинській області, якими йому відмовлено у реєстрації податкових накладних від 02 лютого 2021 року №10, від 06 лютого 2021 року №15, від 19 лютого 2021 року №20, від 24 лютого 2021 року №27, від 03 березня 2021 року №32 в ЄРПН, звернувся до суду за захистом своїх прав.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд виходив з того, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, та враховуючи відсутність у сформованій контролюючим органом квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної конкретного переліку документів, які слід подати платнику податків для прийняття рішення про її реєстрацію, суд дійшов переконання, що в контролюючого органу не було достатніх підстав для відмови у реєстрації податкових накладних від 02 лютого 2021 року №10, від 06 лютого 2021 року №15, від 19 лютого 2021 року №20, від 24 лютого 2021 року №27, від 03 березня 2021 року №32, а тому прийняття відповідачем оскаржуваних рішень з підстав неподання позивачем первинних документів є неправомірним. При цьому, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 №1246 (далі Порядок №1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

З 01 лютого 2020 року набрала чинності постанова КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165), яка визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпунктів а або б пункту 185.1 статті 185, підпунктів а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу 1 пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до пункту 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно виконуються такі умови:

- загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;

- значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D = S/T, де- загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; - значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою: P = Pм х 1,4, де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.

Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;

4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

За приписами пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пункту 7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв (додаток №3 до Порядку №1165) підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

У спірних правовідносинах, зі змісту квитанцій вбачається, що відповідачем зазначено про те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2517 відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2019 року за №1245/34216).

За приписами пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначений у пункту 5 Порядку №520, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами п.185.1 ст.185 ПК України.

Згідно з пунктом 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Пункт 7 Порядку №520 передбачає, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пунктів 9-13 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

За приписами пункту 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.

Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Матеріалами справи стверджується, що позивач надав до контролюючого органу пояснення та всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій з його контрагентом.

Зокрема, як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом вище, позивачем для підтвердження реєстрації спірних податкових накладних ФОП ОСОБА_1 надіслав до контролюючого органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, від 26 лютого 2021 року №1 (а.с.33), від 26 лютого 2021 року №3 (а.с.34), від 12 березня 2021 року №1 (а.с.35), від 12 березня 2021 року №2 (а.с.36) та від 26 березня 2021 року №3 (а.с.37). Серед доданих документів договір поставки від 01 вересня 2020 року №13/1, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ПП «Будмакс-С» (а.с.38-41), договір поставки від 16 червня 2020 року №16/06, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стоун Дхендж» (далі ТзОВ «Стоун Дхендж») та ФОП ОСОБА_1 (а.с.42-43), видаткові накладні (а.с.45-56), товарно-транспортні накладні (а.с.56-71), банківські виписки та інші документи про проведення розрахунків між постачальником та покупцем (а.с.72-76, 86).

Так, для підтвердження реєстрації податкової накладної від 02 лютого 2021 року №10 позивачем надіслано видаткову накладну від 02 лютого 2021 року №2, видаткові накладні від 14 січня 2021 року №51, від 16 січня 2021 року №56, банківську виписку від 18 лютого 2021 року, товарно-транспортні накладні від 16 січня 2021 року №1, від 14 січня 2021 року №11, від 02 лютого 2021 року №1, №2, а для підтвердження реєстрації податкової накладної від 06 лютого 2021 року №15 видаткові накладні від 29 січня 2021 року №158, від 06 лютого 2021 року №6, товарно-транспортні накладні від 29 січня 2021 року №13, від 06 лютого 2021 року №6, банківську виписку від 23 лютого 2021 року.

Для підтвердження реєстрації податкової накладної від 19 лютого 2021 року №20 ФОП ОСОБА_1 надіслав до комісії регіонального рівня акт звірки взаєморозрахунків за період з 01 лютого 2021 року по 12 березня 2021 року, банківські виписки за 01 березня 2021 року, 05 березня 2021 року, 23 лютого 2021 року, за період з 24 по 26 лютого 2021 року, видаткові накладні від 19 лютого 2021 року №8, від 29 січня 2021 року №158, від 18 лютого 2021 року №199, договір поставки від 16 червня 2020 року №16/06, договір поставки від 01 вересня 2020 року №13/1, товарно-транспортні накладні від 29 січня 2021 року №14, від 18 лютого 2021 року №1, №8, від 19 лютого 2021 року №9.

В аналогічному порядку позивач подавав документи для підтвердження реєстрації податкових накладних від 24 лютого 2021 року №27, від 03 березня 2021 року №32. До повідомлень від 12 березня 2021 року №2, від 26 березня 2021 року №3 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, позивач, крім акта звірки взаєморозрахунків, виписок за 01 березня 2021 року, 05 березня 2021 року, за період з 24 по 26 лютого 2021 року, договору від 16 червня 2020 року №16/06 та договору поставки від 01 вересня 2020 року №13/1, ФОП ОСОБА_1 надав видаткові накладні від 24 лютого 2021 року №11, від 23 лютого 2021 року №213, товарно-транспортні накладні від 23 лютого 2021 року №1, від 24 лютого 2021 року №13; видаткові накладні від 03 березня 2021 року №13, від 26 лютого 2021 року №229, товарно-транспорті накладні від 26 лютого 2021 року №1, №2, №3, від 03 березня 2021 року №15, №16, №17.

Щодо доводів апелянта про те, що до повідомлень від 12 березня 2021 року №1 та №2 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної від 19 лютого 2020 року №20 та від 24 лютого 2021 року №27 відповідно ФОП ОСОБА_1 додав товарно-транспортні накладні, у яких зазначені лише прізвища водіїв, але відсутні номера їх посвідчень, підпис водія та посада; графа «Супровідні документи на вантаж», розділ «Вантажно-розвантажувальні операції» не заповнені, місце проживання вантажоодержувача не зазначено, то такі колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі формулювання не були підставою для відмови у реєстрації спірних податкових накладних.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до частини другої статті 48 Закону України від 05 квітня 2001 року №2344-III «Про автомобільний транспорт» документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є, серед інших, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363), пунктом 1 цих Правил визначено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Таким чином, товарно-транспортна накладна підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

При цьому відповідні товарно-транспортні накладні, за якими товар поставлявся позивачем покупцю, були надані Комісії ГУ ДПС у Волинській області разом з повідомленням про надання пояснень та копій документів в сукупності з іншими первинними документами.

З аналізу вказаних товарно-транспортних накладних вбачається, що у них зафіксовано дані, необхідні для підтвердження проведеної господарської операції поставки щебеню. Відповідно до пункту 5.1 договору від 01 вересня 2020 року №13/1 поставка товару була виконана автотранспортом постачальника ФОП ОСОБА_1 . Товарно-транспортні накладні містять підпис та печатку ФОП ОСОБА_1 як вантажовідправника, а також підпис та печатку відповідальної особи вантажоодержувача ПП «Будмакс-С», що відповідає пункту 5.6 договору. Крім того, у товарно-транчпортних накладних зафіксовано найменування, кількість, узгоджену ціну та загальну вартість товару, що поставляється, що відповідає пункту 5.4 договору і збігається з кількістю товару, що зазначений у видаткових накладних від 02 лютого 2021 року №2, від 06 лютого 2021 року №6, від 19 лютого 2021 року №8, від 24 лютого 2021 року №11, від 03 березня 2021 року №13.

Таким чином, оскільки в розглядуваному випадку позивачем виписано податкові накладні за датою відвантаження товару, тому документами, що підтверджують факт поставки товару, є видаткові та товарно-транспортні накладні, які були надані платником податку при поданні пояснень.

Щодо доводів відповідача про те, що для прийняття рішень від 03 березня 2021 року №2444133/ та від 31 березня 2021 року №2517891/ вказано єдину причину - ненадання розрахункових документів та/або банківських документів, то судом першої інстанції правильно враховано, те що ФОП ОСОБА_1 подав на реєстрацію податкові накладні від 02 лютого 2021 року №10, від 06 лютого 2021 року №15, від 19 лютого 2021 року №20, від 24 лютого 2021 року №27, від 03 березня 2021 року №32 в день здійснення відвантаження товару покупцю, а розрахунки були проведені вже після отримання товару, що відповідає пункту 3.3 договору поставки від 01 вересня 2020 року №13/1. Крім того, на підтвердження факту часткової оплати за поставлений ПП «Будмакс-С» товар позивач надав суду виписки за рахунками за 18 лютого 2021 року, 23 лютого 2021 року, за період з 24 по 26 лютого 2021 року, за 01 березня 2021 року, за 05 березня 2021 року, акт звірки взаєморозрахунків (а.с.72-76, 86), які надавалися і комісії регіонального рівня.

Отже, доводи контролюючого органу в оскаржуваних рішеннях на ненадання документів про оплату як на підставу для відмови у реєстрації податкових накладних від 06 лютого 2021 року №15 та від 03 березня 2021 року №32 є помилковими.

Також, колегія суддів вказує про те, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Разом з тим, відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійсненої позивачем господарської операції з ПП «Будмакс-С» про поставку щебеню, виконання якої відбулось в повному обсязі, свідчили б про невідповідність цієї операції дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків, а також підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН.

Колегія суддів звертає увагу на те, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів щодо здійснення господарських операцій між позивачем і його контрагентом, а також на факт подання на вимогу контролюючого органу пояснень та документів, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних, оскільки позивачем було виконано вимогу щодо надання пояснень та надання документів щодо підтвердження здійснення господарської операції між ним та його контрагентом, чіткого переліку документів у повідомленнях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено не було, тому оскаржувані рішення відповідної комісії Головного управління ДПС у Волинській області про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН спірні ПН, то згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отож, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, яким є Державна податкова служба України.

При цьому, вказаною правовою нормою визначено обставини за яких підставою для реєстрації податкової накладної є відповідне рішенням суду, яке набрало законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Окрім того, відповідно до частини 2 ст. 2, ч.2 КАС України будь- яке рішення суб`єкта владних повноважень, яке підлягає судовому оскарженню підлягає перевірці судом на предмет дотримання критеріїв прийняття такого рішення, що свідчить про відсутність будь-якого втручання у дискреційні повноваження державного органу.

Частиною 2 та 4 ст.245 КАС України визначено повноваження суду щодо можливості прийняття рішення з приводу зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав та свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернуся.

Також колегія суддів зазначає, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено обставин, які унеможливлювали реєстрацію обумовлених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідачем в свою чергу на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України таких обставин не доведено. При цьому, як вбачається з матеріалів справи та приведених положень законодавства позивачем при складанні обумовлених податкових накладних в повній мірі дотримано норм ПК України, а відтак прийняття такого рішення щодо реєстрації податкової накладної виключає право відповідача діяти на власних розсуд.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів. А тому, вважає, що покладання на Державну податкову службу України, як на єдину уповноважену на такі дії особу, обов`язку зареєструвати податкову накладну не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Зазначене також узгоджується з передбаченим п.1 ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі "Обермейєр проти Австрії"; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі "Гранд Стівенс проти Італії").

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що приведеними доводами апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції не спростовуються, а зводяться лише до переоцінки та незгоди з ними.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі обмежилося лише викладом обставин та норм права, проте не обґрунтував у чому саме полягає неправильне застосування (порушення) судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, що саме не було досліджено судом першої інстанції, чи в чому полягає невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі № 140/4555/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 10 листопада 2021 року.