Справа № 755/12588/21
Суддя: Гаврилова О. В.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 4 полку 2 Управління патрульної поліції у м.Києві лейтенанта поліції Степанюк Наталії Олександрівни, Управління патрульної поліції у м.Києві, про скасування постанови та закриття провадження, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Іщенко Д.М. з адміністративним позовом до інспектора роти 3 батальйону 4 полку 2 Управління патрульної поліції у м.Києві лейтенанта поліції Степанюк Наталії Олександрівни, Управління патрульної поліції у м.Києві, про скасування постанови та закриття провадження.

Згідно заявлених вимог представник позивача просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти 3 батальйону 4 полку 2 Управління патрульної поліції у м.Києві лейтенанта поліції Степанюк Н.О. серія ДП18 №640192 від 12 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.6

ст.121 КУпАП та застосування адміністративного стягнення, штрафу у розмірі 3400,00 грн; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП закрити.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 12 квітня 2021 року інспектором роти 3 батальйону 4 полку 2 Управління патрульної поліції у м.Києві лейтенантом поліції Степанюк Н.О. було розглянуто справу та винесено постанову серія ДП18 №640192, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.6

ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 3400,00 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом 12 квітня 2021 року, о 20 годині

10 хвилин, в м.Києві, проспект Соборності, 17 керував транспортним засобом Suzuki Lets 4, який незареєстрований на території України, також не надав право керування таким транспортним засобом, яким порушив п.2.9 В) та 2.1. а) ПДР. Представник позивача зазначає, що дійсно 12 квітня 2021 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, позивач знаходився біля свого під`їзду за адресою: м.Київ, проспект Соборності, 17, де до нього підійшли працівники поліції та звинуватили у керуванні транспортним засобом (мопедом), склали на нього протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №193648 за ч.1 ст.130 КУпАП. При ознайомлені з матеріалами справи №755/9469/21, 12 липня 2021 року позивач дізнався, що відносно нього було винесено постанову ДП18 №640192 за ч.2 ст.126 та ч.6 ст.121 КУпАП. Представник позивача вважає, що позивач жодного правопорушення не вчиняв, так як перебував біля свого місця проживання та не пересувався на транспортних засобах, зокрема і на мопеді Suzuki Lets 4, доказів на підтвердження постанови не надано, текст постанови не містить посилань на те, що обставини, викладені в ній були зафіксовані на будь-які технічні прилади. На думку представника позивача оскаржувана постанова є такою, що не відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства. Крім того, представник позивача зазначає, що в порушення ст. 268 КУпАП співробітники поліції не надали та не роз`яснили позивачу право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє рідною мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову у справі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 16 серпня 2021 року відкрито провадження в справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. (а.с.29-31).

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 06 вересня 2021 року зупинено стягнення на підставі постанови інспектора роти 3 батальйону 4 полку 2 Управління патрульної поліції у м.Києві лейтенанта поліції Степанюк Н.О. серія ДП18 №640192

від 12 квітня 2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмір 6 800,00 грн, в межах виконавчого провадження №66365477 (а.с.46-47).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Іщенко Д.М. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач інспектор роти 3 батальйону 4 полку 2 Управління патрульної поліції у м.Києві лейтенанта поліції Степанюк Н.О. та представник відповідача Управління патрульної поліції у м.Києві в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст.55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Судом встановлено, що 12 квітня 2021 року, о 20 годині 50 хвилин, інспектором роти 3 батальйону 4 полку 2 УПП у м.Києві лейтенанта поліції Степанюк Н.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП18 №640192, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП та згідно ч.2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн (а.с.15).

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, 12 квітня 2021 року, о 20 годині

10 хвилин, в м.Києві по проспекту Соборності, 17, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Suzuki Lets 4, який не зареєстрований на території України, а також не мав паво керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.9 в) та п. 2.1 а) Правил дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У відповідності до ч.1 ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за ч.6 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень

Згідно змісту п.2.9 в) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

За змістом п.2.1 а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Ані позивачем, ані представником позивача не заперечується те, що транспортний засіб - мопед Suzuki Lets 4 належить позивачу. Зазначене також не спростовувалось в межах розгляду справ про адміністративні правопорушення №755/9469/21 та №755/8667/21 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 № 1388 (далі - Порядок № 1388).

Відповідно до змісту п. 7 Порядку № 1388 експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Згідно з пунктом 16 Порядку № 1388 на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), що відповідають державному стандарту України: два номерні знаки - на автотранспорт, один - на мототранспорт, мопед, причіп та напівпричіп, дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових і (або) звукових сигнальних пристроїв.

Законом України від 17.11.2008 № 586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, зокрема: А1 мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з пунктом 2 вказаного Положення особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, особи, які не мають посвідчення подія відповідної категорії, не допускаються до керування цими транспортними засобами.

Таким чином, з 01.01.2010 в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та необхідність отримання посвідчення водія на їх керування (категорія А1), незалежно від їх користування чи на вулично-дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

Позивачем не надано доказів на спростування обставин оскаржуваної справи, а саме не долучено копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Suzuki Lets 4 та копії посвідчення водія категорії А1.

Долучений відеозапис також не підтверджує як реєстрацію транспортного засобу - мопеду Suzuki Lets 4 в уповноважених органах МВС, так і наявність у позивача права на керування таким транспортним засобом.

Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом Suzuki Lets 4 та щодо ненадання відповідачем доказів винуватості позивача, оскільки обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Такої ж позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові №520/2261/19 від 25 червня 2020 року, в якій зазначено, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Крім того, відсутність фіксації порушень, передбачених ч.6 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП, на будь-які технічні прилади не спростовують факту допущення позивачем порушення п.2.9 в) та п. 2.1 а) Правил дорожнього руху.

Разом з тим, посилання представника позивача на порушення прав позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, є формальними та не підтверджені доказами.

Отже, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №640192 від 12 квітня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкцій, передбачених ч.6 ст.121 та ч.2 ст.126 КУпАП з врахуванням положень ч.2 ст. 36 КУпАП, вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не спростована позивачем, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

У відповідності до положень ст. 139 КАС України суд відносить судові витрати за рахунок позивача.

Відповідно до ч.1 ст.157 КАС України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

З огляду на викладене, враховуючи відмову в задоволенні позову, суд вбачає підстави для скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 36, 121, 126, 222, 251, 258, 276, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 № 1388, Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України

від 08 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511), статтями 5, 19, 20, 72, 77, 90, 157, 241-246, 286 КАС України, -

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти 3 батальйону 4 полку 2 Управління патрульної поліції у м.Києві лейтенанта поліції Степанюк Наталії Олександрівни (місцезнаходження: 03048, м.їв, вул.Федора Ернста, 3), Управління патрульної поліції у м.Києві (місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул.Народного Ополчення, 9) про скасування постанови та закриття провадження - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 06 вересня 2021 року, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови інспектора роти 3 батальйону 4 полку 2 Управління патрульної поліції у м.Києві лейтенанта поліції Степанюк Н.О. серія ДП18 №640192 від 12 квітня 2021 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмір 6 800,00 грн, в межах виконавчого провадження №66365477.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили даним рішенням.

Відповідно до ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :