Справа № 725/5546/21
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 725/5546/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Піхало Н.В.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

09 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) до Громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця, а також його затримання, з метою забезпечення видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В серпні 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з адміністративним позовом до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , в якому просив: постановити рішення про примусове видворення громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі території України; затримати громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою забезпечення видворення за межі території України та помістити до пункту тичасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк 6 місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 17 год. 20 хв. 19.08.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач своїми діями порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а тому відносно нього було прийнято рішення про примусове повернення за межі території України. Відповідач вищезазначене рішення не виконав та знаходиться на території України незаконно.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 серпня 2021 року позов задоволено.

Примусово видворено громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі території України.

Затримано громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення видворення за межі території України, та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 6 (шість) місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 17 год. 20 хв. 19.08.2021 року.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судом встановлено, що відповідач - громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи в складі групи осіб, 18.08.2021 року близько 16 год. 00 хв. вчинив незаконне перетинання державного кордону із України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України, без документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з території України, на напрямку 743-744 прикордонного знаку, що в районі Берегометської об`єднаної територіальної громади, Вижницького району, Чернівецької області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби "Фальків", внаслідок чого 18.08.2021 року об 17 год. 30 хв. був затриманий Прикордонною поліцією Румунії на території Румунії на відстані близько 1500 м від лінії державного кордону, в районі н.п. Стража.

19.08.2021 року о 17 год. 20 хв., на підставі ст.ст. 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством "Про реадмісію осіб" відповідач був переданий на територію України представникам Чернівецького прикордонного загону в ході прикордонно-представницької зустрічі у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Порубне - Сірет" (а.с. 7, 8).

19.08.2021 року о 17 год. 20 хв., на підставі ст. 263 КУпАП відповідача було затримано на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення і складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП (а.с. 10).

Про факт затримання відповідача встановленим порядком повідомлено Посольство Сирійської Арабської Республіки в Україні та Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України.

На території Румунії представникам Прикордонної поліції Румунії відповідач назвався громадянином Сирії ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , і за цими анкетними даними відповідач був прийнятий на територію України, та відповідно до цих даних був складений протокол про адміністративне затримання.

Під час перевірочних заходів відповідач надав про себе інші анкетні дані, але жодних підтверджуючих документів не надав, назвавшись громадянином Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.08.2021 року у справі №725/5456/21 задоволено адміністративний позов 31 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, яким вирішено: затримати громадянина Сирії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (анкетні дані зі слів) з метою його ідентифікації та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 1 (один) місяць, починаючи з часу затримання, тобто з 17 год. 20 хв. 19.08.2021 року (а.с. 13).

25.08.2021 року у зв`язку з надходженням листа та копії паспорту від ВНЗ "Національного університету біоресурсів та природокористування України" були встановлені інші анкетні дані відповідача, а саме: ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

Відповідно до електронних баз даних Державної прикордонної служби України, на територію України відповідач потрапив 21.11.2019 року у законний спосіб, авіаційним шляхом рейсом "Стамбул - Київ", через пункт пропуску "Бориспіль" .

При цьому, особу відповідача та його громадянство встановлено та підтверджено відповідно до наданих ВНЗ "Академія кіно та нових медіа" відповіді і копії належного відповідачу паспорту громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки № НОМЕР_2 , який відповідає номеру паспортного документу, за яким він прилетів в Україну в 2019 році, відповідно до електронних баз даних ДПС України.

Відповідач навчався у ВНЗ "Національного університету біоресурсів та природокористування України" та був відрахований зі складу студентів даного ВНЗ 31.08.2020 року, а 09.09.2021 року був зарахований на навчання до Приватного навчального закладу "Академія кіно та нових медіа" та відрахований 08.07.2021 року, у зв`язку з невиконанням умов Договору.

12.07.2021 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання відповідача № НОМЕР_3 , що підтверджується відповіддю УДМС України, наданою представником позивача у судовому засіданні.

25.08.2021 року відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення за межі території України та зобов`язано його покинути територію України у термін до 26.08.2021 року (а.с.24), яке відповідачем не виконано.

За таких обставин, 26 серпня 2021 року 31 прикордонний загін Державної прикордонної служби України звернувся до суду з даним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не виконав в установлений строк рішення про примусове повернення та на даний час відповідач не може покинути територію України через відсутність будь-якого регулярного пасажирського авіасполучення між Україною та Алжирською Народною Демократичною Республікою у зв`язку з світовою пандемією захворювання на COVID-19 та запровадженням карантинних заходів, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач і надалі не буде виконувати рішення про примусове повернення.

Враховуючи те, що громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 ідентифіковано й відповідно він не має законних підстав для подальшого перебування в Україні, суд першої інстанції дійшов висновку, що останній підлягає примусовому видворенню та затриманню з метою видворення, протягом строку, необхідного для забезпечення його примусового видворення за межі України.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що він був позбавлений можливості самостійно покинути територію України та добровільно виконати рішення від 25.08.2021 у встановлений строк, оскільки для виконання цього рішення позивач на свободу його не відпускав, а виконати таке рішення в одноденний термін в умовах ізоляції є неможливим.

Крім того зазначає, що не мав можливості оскаржити в одноденний термін рішення про примусове повернення, оскільки адвоката йому було надано тільки 26.08.2021 року, в день судового засідання щодо його видворення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність правових обставин для задоволення апеляційної скарги.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року №3773-VI (далі - Закон №3773-VI).

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 3773-VІ іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 3773-VІ іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Положенням абзацу першого частини першої статті 30 Закону № 3773-VІ визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

3а правилами абзацу першого частини четвертої статті 30 Закону № 3773-VІ іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно вимог ч.3 ст.29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Відповідно до частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Як роз`яснено в п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначеніст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.13 Закону України "Про імміграцію".

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Стаття 31 Закону № 3773-VІ містить вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства підлягають особи у випадку їх ухилення без поважних причин від виїзду в установлений рішенням про примусове повернення строк, або коли існують обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства буде ухилятися від виконання такого рішення ще до спливу цього строку.

Тобто, процедурі видворення іноземця або особи без громадянства передує прийняття компетентним органом рішення про його примусове повернення, яке може бути оскаржено до суду, а також ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про примусове повернення відповідачем не оскаржено та, відповідно, не становить предмет спору у даній справі.

Відповідно до вимог ч.13 ст.4 Закону №3773-VI, відповідач втратив законні підстави для перебування на території України, оскільки 12.07.2021 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання відповідача № НОМЕР_3 .

При цьому відповідач не вжив будь-яких заходів для легалізації свого подальшого перебування на території України.

Окрім того, відповідач обрав незаконний шлях виїзду за межі України до країни Європейського співтовариства, з уникненням від прикордонного та інших видів державного контролю, що, в свою чергу, суперечить меті в`їзду та перебування його на території України, тобто навчання та отримання освіти.

Як встановлено судом, відповідно до прийнятого рішення про примусове повернення за межі території України від 25.08.2021 року відповідача зобов`язано покинути територію України у термін до 26.08.2021 року.

Проте відповідач не виконав в установлений строк рішення про примусове повернення.

Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

З відповідними заявами до працівників ДМС України він не звертався.

Крім того, останній не підпадає під захист ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст.31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Доказів протилежного суду не надано.

У зв`язку з тим, що рішення про примусове повернення відповідачем не виконано, у відповідача відсутні документи на право перебування на території України, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для примусовому видворення та затримання з метою видворення, протягом строку, необхідного для забезпечення його примусового видворення за межі України.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07.02.2018 у справі 743/432/16-а, у постанові від 01.04.2020 у справі №522/23067/17, у постанові від 24.09.2021 по справі № 522/24609/17.

З огляду на вказане, апеляційний суд погоджується із доводами позивача про наявність обґрунтованих підстав для примусового видворення за межі території України громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , затримання його з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Підстав для застосування альтернативних заходів, передбачених пунктами 3, 4 частини 1, частинами 6,7 статті 289 КАС України, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені фактичні обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 серпня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 листопада 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.