Справа № 318/2681/21
Суддя: Васильченко В. В.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області
Справа № 318/2681/21
Номер провадження №2-а/318/14/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2021 м. Кам`янка-Дніпровська

Суддя Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Васильченко В. В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Київ, Інспектора ДПП Брагоренко Олени Андріївни Департаменту патрульної поліції м. Київ, про скасування постанови про порушення правил дорожнього руху.

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції м. Київ, Інспектора ДПП Брагоренко О. А. Департаменту патрульної поліції м. Київ про скасування постанови про скасування постанови про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивачем в позовній заяві зазначено два відповідача, проте позовна заява не містить позовних вимог щодо кожного з відповідачів, що не відповідає положенням п.4 ч.5 ст.160 КАС України.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до пп. 3, 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, а також на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

У силу п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону №580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У силу ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку,правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч.1 ст. 44, ст. 89, ч. 2 ст. 106-1, ч.1-4 і 6 ст. 109, ст. 110, ч.3 ст. 114, ч.1 ст. 115, ст. 116-2, ч.2 ст. 117, ч.1 і 2 ст. 119, ч. 1-3,5 , 6, 8, 10, 11 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч.1-3, 5, 6 ст. 122, ч.1 ст. 123, 124-1, 125, ч.1, 2, 4 ст. 126, ч. 1-3 ст. 127, ст. 128-129, ч. 1 ст. 132-1, ч.1, 2, 5 ст. 133, ч. 3, 6, 8-1 ст. 133-1, ч. 2 ст. 135, ст.136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), ст. 137, ч. 1-3 ст.140, ст. 148, 151, ч. 6-8 ст. 152-1, ст. 161, 164-4, ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), ст. 176, 177, ч.1 і 2 ст. 178, ст. 180, 181-1, ч. 1 ст. 182, ст. 183, 192, 194, 195).

Таким чином, за приписами ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч.1 ст.122, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію"визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про Національну поліцію"систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч.1 ст.15 Закону України "Про Національну поліцію").

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 ст.122 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20КУпАП"вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року по справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 року по справі №724/716/16-а та відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суддя звертає увагу позивача на те, що він звернувся з позовом до декількох відповідачів. Однак, виходячи з викладеного та з урахуванням вказаних норм законодавства, позивачу слід визначитися з належним відповідачем у справі.

Статтею 94 КАС України визначено порядок подання письмових доказів та вимоги до них.

Відповідно до частини другої вказаної статті письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами 4, 5 ст. 94 КАС України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вимог ч. 2, 4, 5 ст. 94 КАС України до позовної заяви додані копії документів, які належним чином не засвідчені. Виявлені порушення стосуються і документів, наданих для інших учасників справи.

Так, відповідно до правил засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації уніфікована система організаційно-розпорядчої документації.

Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту від 7.04.2003 року №55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції від 18.06.2015 року №1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти. Серед іншого відповідно до п. 8 розд.10 зазначених правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти проставлення «Згідно з оригіналом», особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії, тому відсутність на копії напису про дату засвідчення дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Однак, позивачем копії документів (доказів), не завірено.

Необхідно зазначити, що дана справа у розумінні п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України є справою незначної складності (малозначною). Відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України для розгляду таких справ пріоритетним є швидке їх вирішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. Таким чином, суд у вказаній категорії справ, вирішує спір по суті на основі матеріалів адміністративної справи, документи у якій повинні бути належним чином засвідчені.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Перевіривши матеріали за адміністративним позовом, суддя встановив, що при зверненні до суду з вищевказаним адміністративним позовом позивач не сплатив за подання адміністративного позову до суду судовий збір, який згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року №543/775/17 складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. 00 коп., оскільки, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст. 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161цього Кодексу, протягом 5 днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із викладом в ній позовних вимог щодо кожного з відповідачів (у примірниках відповідно до кількості сторін та для суду), подання до суду належно засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, сплати судового збору, що відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 161, 169 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Київ, Інспектора ДПП Брагоренко Олени Андріївни Департаменту патрульної поліції м. Київ, про скасування постанови про порушення правил дорожнього руху залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із викладом в ній позовних вимог щодо кожного з відповідачів (у примірниках відповідно до кількості сторін та для суду), подання до суду належно засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, сплати судового збору, що відповідає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 454 грн. 00 коп.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її отримання.

Суддя: В. > В. > Васильченко>