Справа № 640/5812/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5812/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.

За участю секретаря: Шевченко Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року, суддя Кузьменко В.А., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум" до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києві з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 08 січня 2020 року №1 до податкової накладної від 20 грудня 2011 року №16; розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 08 січня 2020 року №3 до податкової накладної від 18 серпня 2011 року №28;

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, а саме: розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 08 січня 2020 року №1 до податкової накладної від 20 грудня 2011 року №16; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 08 січня 2020 року №3 до податкової накладної від 18 серпня 2011 року №28;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Державну податкову службу України подати у встановлений судом звіту про виконання судового рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державна податкова служба України звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Також відповідач зазначається, що документ не прийнято ним правомірно, оскільки позивачем порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункт б) Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, оскільки розрахунок коригування до податкової накладної, з дати складання якої минуло більше 1095 календарних днів, не може бути зареєстрований в ЄРПН у зв`язку зі сплином терміну, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "Голден Деррік" змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум", що підтверджується витягом з протоколу позачергових Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік" від 26 жовтня 2017 року.

ТОВ "Голден Деррік" виписало на адресу ДП НАК "Надра України "Західукргеологія" податкову накладну від 18 серпня 2011 року №28 на суму 1 800 000,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 300 000,00 грн.

Вказана податкова накладна відповідно до квитанції №1 доставлена до ДПА України 18 серпня 2011 року.

Також ТОВ "Голден Деррік" виписало на адресу ПАТ НАК "Надра України" податкову накладну від 20 грудня 2011 року №16 на суму 5 453 046,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 908 841,00 грн; вказана податкова накладна відповідно до квитанції №1 доставлена до ДПА України 23 грудня 2011 року.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 13 грудня 2017 року у справі №910/22594/16, від 18 січня 2018 року у справі №910/23630/16 затверджено мирові угоди, відповідно до яких ТОВ "Голден Деррік" (, у подальшому зареєстровано зміну найменування на ТОВ "ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ") є боржником та зобов`язаний повернути борг, що виник за договорами із контрагентами.

На виконання зазначених мирових угод, позивач перерахував суми коштів вказаним контрагентам, внаслідок чого, з`явилась необхідність для коригування зареєстрованих податкових накладних від 18 серпня 2011 року №28 та від 20 грудня 2011 року №16.

З цією метою позивач подав до податкового органу розрахунки коригування №1 від 08 січня 2020 року до податкової накладної від 20 грудня 2011 року №16 та від 08 січня 2020 року №3 до податкової накладної від 18 серпня 2011 року №28.

Відповідно до отриманих квитанцій розрахунки коригування не прийнято, оскільки порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України, та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок №1246), а саме: дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів з дати складання податкової накладної, до якої складено розрахунки коригування.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними та такими, що суперечать нормам податкового законодавства, позивач з метою захисту своїх прав звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

У відповідності до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час складання податкових накладних), податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Положення пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України встановлюють необхідність коригування сум податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача шляхом складання розрахунку коригування до податкової накладної, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи, зокрема, повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг. Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України слідує, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 6 Порядку №1246 визначено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 року та не підлягала реєстрації, відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

Таким чином, з метою застосування строку, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України, як підстави для відмови у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної необхідна наявність сукупності обставин, а саме податкова накладна, до якої подається розрахунок коригування, повинна бути складена до 01 лютого 2015 року, ця податкова накладна не підлягала внесенню до Реєстру у зв`язку з недосягненням суми, визначеної пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, ця податкова накладна не зареєстрована у Реєстрі з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 зазначеного Кодексу, на момент подачі розрахунку коригування до неї.

Водночас, колегія суддів зазначає, що пункт 6 Порядку № 1246 не підлягає застосуванню до спірних правовідносинах, оскільки податкова накладна №16 та №28 зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 20 грудня 2011 року та 18 серпня 2011 року.

Аналіз наведених норм свідчить про право позивача на внесення змін до податкових накладних, що були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із зміною кількісних та вартісних показників, внесених до такої податкової накладної на підставі пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №826/5011/17 та від 07 листопада 2018 року в справі №816/1403/17.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що реєстрація податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок ДФС прийняти та зареєструвати подані платником податку-продавцем такі документи в ЄРПН.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року в справі № 820/10538/15.

У даному випадку, податкові накладні №16 та №28, до яких 08 січня 2020 року позивач склав розрахунки коригування №1 та №3, були зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується відповідними квитанціями, які згідно з п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є належними доказами факту реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відсутні умови для застосування положень п. 6 Порядку № 1246, оскільки податкові накладні, до яких позивачем було складено розрахунки коригування, на виконання ухвалених Господарським судом м. Києва мирових угод, підлягали реєстрації в ЄРПН та були зареєстровані.

Посилання апелянта на пропуск строку, який визначено ст. 102 Податкового кодексу України (1095 днів), здійснення коригування показників податкової накладної, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки мирові угоди були ухвалені Господарським судом м. Києва у 2017-2018 роках, а коригування позивачем здійснено у січні 2020 року, тобто в межах 1095 днів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки податкові накладні вже були зареєстровані раніше, відмова Державної податкової служби України у прийнятті до реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 08 січня 2020 року №1 до податкової накладної від 20 грудня 2011 року №16 та від 08 січня 2020 року №3 до податкової накладної від 18 серпня 2011 року №28 є безпідставною.

Зважаючи на відсутність у відповідача правових підстав для відмови у прийнятті до реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 08 січня 2020 року №1 до податкової накладної від 20 грудня 2011 року №16 та від 08 січня 2020 року №3 до податкової накладної від 18 серпня 2011 року №28, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача є зобов`язання ДПС України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 08 січня 2020 року №1 до податкової накладної від 20 грудня 2011року №16 та від 08 січня 2020 року №3 до податкової накладної від 18 серпня 2011 року №28 датою їх фактичного надходження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Юроуп Петролеум".

Щодо встановлення судового контролю, то відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а тому суд першої інстанції мав правові підстави для зобов`язання відповідача у місячний строк з дня набрання законної сили судовим рішенням подати звіт про його виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.

Повний текст виготовлено: 09 листопада 2021 року.