Справа № 360/4643/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 листопада 2021 року СєвєродонецькСправа № 360/4643/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження звіт управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про виконання судового рішення в справі № 360/4643/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2021 у справі № 360/4643/19 скасовано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 360/4643/19, встановлено управлінню Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області новий строк виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 у справі № 360/4643/19. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області подати до Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 у справі № 360/4643/19 у місячний строк з дня набрання цією постановою законної сили з врахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині цієї постанови.

Ухвалою суду від 02.09.2021 замінено відповідача у справі управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Відповідачем неодноразово подавалися звіти про виконання судового рішення, які судом не було прийнято та судом встановлювався новий строк подання звіту.

08.11.2021 від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Луганського окружного адміністративного суду надійшов звіт від 04.11.2021 № 1200-0802-7/48249 про виконання судового рішення, в якому управління зазначає, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 по справі №360/4643/19 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було поновлено пенсію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14.08.2018, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За період з 01.05.2021 по 31.08.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поточна пенсія та заборгованість з виплати пенсії з 14.08.2018 нараховувалися на поштові виплатні відомості.

На виплатні відомості вересня 2021 була нарахована заборгованість з пенсії за період з 01.05.2021 по 31.08.2021 та поточна пенсія за вересень 2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рахунки, відкриті в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Пенсія за період з 14.08.2018 нараховувалась на виплатні відомості поштового зв`язку, але нараховані суми позивачами не отримувались, оскільки позивачі виїхали з країни на постійне місце проживання до Ізраїлю.

26.08.2021 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшли (поштою) заяви позивачів від 18.08.2021 про виплату пенсії через відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», після чого на виплатні відомості вересня 2021 на особові рахунки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (через відділення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») було перераховано пенсійні виплати. Відомості нарахування пенсій через відділення банків формуються тільки в електронному вигляді.

Оскільки за відомостями відділення поштового зв`язку тривалий період позивачами кошти не отримувались та на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат» від 18.02.2016, мета якої здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, інших виплат за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за місцем проживання було направлено лист (вих. № 1200-0401-8/34468 від 06.09.2021).

Крім того, відповідач повідомляє, що наявна в пенсійних справах позивачів довіреність, якою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уповноважили ОСОБА_3 представляти їх інтереси в органах Пенсійного фонду України, втратила свою чинність у зв`язку із закінченням терміну дії 11.07.2021.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області вважає, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 року у справі №360/4643/19 виконано, тому просить суд прийняти даний звіт про виконання судового рішення.

Розглянувши звіт про виконання судового рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2019, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020, у справі № 360/4643/19 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 04 жовтня 2019 року № 6815/21/2018 про відмову в поновлені пенсії ОСОБА_1 за заявою від 14 серпня 2018 року; визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 04 жовтня 2019 року № 6816/21/2018 про відмову в поновлені пенсії ОСОБА_2 за заявою від 14 серпня 2018 року; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 14 серпня 2018 року відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) поновити виплату пенсії ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 14 серпня 2018 року відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не надано доказів щодо виконання судового рішення в частині виплати заборгованості з пенсії за період 14 серпня 2018 року.

Також незрозумілим є посилання відповідача на виконання Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, відповідачем не обґрунтовано направлення відповідного листа на адресу позивачів та взагалі застосування вказаного Порядку при виконанні судового рішення у цій справі.

За приписами частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту вказаної норми слідує, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Зважаючи на зміст спірних правовідносин, суд вважає, що накладення штрафу на керівника відповідача на сьогодні є передчасним. За вказаних обставин суд вважає за необхідне встановити відповідачеві новий строк подання звіту.

Також суд звертає увагу відповідача на практику Європейського суду з прав людини. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, пункт 40 ) зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), заява № 22774/93, пункт 66).

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Першого Протоколу (пункт 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 № 18966/02).

У пункті 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04,) ЄСПЛ, посилаючись на попередню практику, зазначив, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 № 18966/02; рішення у справі «Ромашов проти України», № 67534/01, від 27 липня 2004 року; у справі «Дубенко проти України», № 74221/01, від 11 січня 2005 року; та у справі «Козачек проти України», № 29508/04, від 7 грудня 2006 року).

Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою (рішення у справі «Шмалько проти України», № 60750/00, п. 44, від 20 липня 2004 року). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України», № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі «Крищук проти України», № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Крім того, факт неможливості виконання конкретного рішення суду через недофінансування має бути доведеним, отже підтверджений відповідними доказами, на чому наголошував Верховний Суд в постанові 31 березня 2021 року у справі № 360/3573/20, провадження № К/9901/1673/21.

Керуючись статтями 246, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства, суд

УХВАЛИВ:

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області новий строк подання звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 360/4643/19.

Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області подати звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 у справі № 360/4643/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії протягом тридцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун