Справа № 320/14418/21
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 листопада 2021 року Київ № 320/14418/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ГУ ПФУ у Київській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати заявникові, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, за період з березня 2021 підвищення до пенсії у розмірі, визначеному ст. 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильної катастрофи" (згідно із ЗУ "Про Державний бюджет України на відповідний рік); зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з березня 2021 і в подальшому, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, підвищення до пенсії в розмірі, визначеному ст. 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які пострадали внаслідок Чорнобильської катастрофи", дві мінімальні заробітні плати (згідно із ЗУ "Про Державний бюджет України на відповідний рік).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАСУ суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву на предмет дотримання вимог ст.ст. 160-161 КАСУ, суд констатує її невідповідність вимогам процесуального закону та вважає за необхідне залишити позов без руху, з огляду на таке:

частиною 5 ст. 160 КАСУ визначені вимоги до позовної заяви, які складаються із критеріїв, яких сторона повинна дотримуватись щодо форми та змісту позову. В позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У поданій позовній заяві неправильно зазначено місцезнаходження юридичної особи - відповідача.

Відповідно до статті 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 89 ЦК України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Частиною 2 ст. 9 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" закріплено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб:

- місцезнаходження юридичної особи (п.10).

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах (ч.4 ст.10 Закону).

Отже, інформація про місцезнаходження юридичної особи підтверджується саме відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, саме за цією адресою, згідно з ч. 8 ст. 126 КАСУ, направляються повістки про виклик та повістки-повідомлення, у зв`язку з чим відповідність адреси юридичної особи, зазначеної у позовній заяві, відомостям з Єдиного державного реєстру (за виключенням випадку, коли представник цієї юридичної особи зазначає іншу адресу) є необхідною передумовою дотримання судом процесуального законодавства.

Таким чином, недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом подання суду позовної заяви в іншій редакції у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням у ній: правильного місцезнаходження відповідача - адресу, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти; обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з посиланням на докази, якими ці обставини підтверджуються, зокрема, час та підстави взяття заявника на облік як пенсіонера в органах ПФУ з представленням довідки про взяття на облік та копії розпорядження про призначенні пенсії; конкретизацією розрахункового періоду, який має ураховуватись судом при визначенні загального розміру стягнення, тобто конкретизацією позовних вимог в частині періоду стягнення; надання обґрунтованого розрахунку суми на виплату якої претендує заявник із визначенням всіх її складових та представленням документів, які підтверджують кожну складову розрахунку та методики здійсненого обчислення, в тому числі, із визначенням розрахункової величини суми виплат, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суми загальних виплат, одержаних позивачем за спірний період, тобто з березня 2021 по дату звернення до суду у розрізі помісячних виплат та наданням суду підтверджуючих документів про одержання цих сум (виписка банківської карти; довідки про грошові перекази) тощо; викладення обставин виникнення у позивача права на підвищення до пенсії із зазначенням дати виникнення такого права та посиланням на докази, якими це право підтверджено, з урахуванням того, що ст.39 Закону України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена доплата у порядку і розмірах, визначених КМУ тільки громадянам, які працюють у зоні відчуження.

Також, положеннями ч. 1 ст. 161 КАСУ передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання щодо дотримання встановленого процесуальним законодавством строку звернення до суду із позовною заявою, суд звертає увагу на таке:

частиною 2 ст. 122 КАСУ установлено строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи тривалістю у шість місяців, який, якщо не визначено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Правова конструкція статті, яка містить диференціацію поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись" передбачає конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами ППУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 р. №340/1019/19).

Разом з тим, суд зазначає, що пенсія є щомісячним регулярним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона утворюється, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

31 березня 2021 року Верховний Суд в постанові по справі №240/12017/19 у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження №К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі №822/1928/18 (касаційне провадження №К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах та звернув увагу, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження №К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №822/1928/18) та дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Позивач одержує пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне застрахування" . Пенсія - це одноразова або регулярна грошова виплата (у розрахунку на місяць), яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення певних категорій осіб за принципами пенсійного страхування, загальнолюдської солідарності та субсидування.

Ураховуючи, що позивач одержував пенсійні виплати щомісяця, він міг та повинен був дізнатися про порушення свого права щодо недоотримання підвищення до пенсії в момент чергової виплати у березні. Разом з тим, відповідно до відстеження поштових відправлень ПАТ "Укрпошта" за № 988, позивач направив позовну заяву до суду 27.10.2021, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Одержання листа пенсійного органу у відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії не змінює момент, з якого він повинен був знати про порушення свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Суд зауважує, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі. Законодавець визнав строк в шість місяців достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа визначилася, чи реалізуватиме своє право на звернення до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду з порушенням визначеного законом строку позовної давності, без обґрунтувань у позовній заяві причин його пропуску та підстав для поновлення за відсутності доказів на підтвердження наведених обставин.

У зв`язку з цим, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про те, що він не знав і не міг знати про порушення його прав станом на березень 2021 року при одержанні відповідних пенсійних виплат, або ж зазначити обставини, що об`єктивно перешкоджали позивачеві своєчасно реалізувати право на звернення до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені КАСУ.

Крім того, відповідно до акту канцелярії суду від 10.11.2021, позивачем не додано до позовної заяви квитанції про сплату судового збору. Несплата судового збору за дві вимоги немайнового характеру також підтверджується даними системи "Діловодство спеціалізованого суду".

В силу вимог ч. 3 ст. 161 КАСУ, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 132 цього Кодексу передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати визначено законом.

Частиною 1 ст. 4 ЗУ від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) унормовано, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На підставі підпункту 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з ч. 3 ст. 6 ЗУ від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із прохальної частини позовної заяви вбачається наявність двох вимог немайнового характеру, хоча і об`єднаних предметом спору, натомість різних за своїм правовим значенням: про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобовязання здійснити виплату пенсії.

Таким чином, позивачеві, в порядку усунення недоліків позовної заяви, необхідно подати суду квитанцію про сплату судового збору за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1816 грн.

Враховуючи вищевикладене та, керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суд -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Брагіна О.Є.