Справа № 640/16945/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження питання щодо ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг»
до Головного управління ДПС у м. Києві,
Державної податкової служби України
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №2259121/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 31 серпня 2020 року №2, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 15 вересня 2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №2259118/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 30 вересня 2020 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30 вересня 2020 року №5, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 15 жовтня 2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №2259120/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 30 вересня 2020 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30 вересня 2020 року №6 , складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 12 жовтня 2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №2259117/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 30 вересня 2020 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30 вересня 2020 року №7 , складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 15 жовтня 2020 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №225119/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №8 від 30 вересня 2020 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30 вересня 2020 року №8, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 15 жовтня 2020 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс Клінінг» задоволені в повному обсязі.

08 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

В обгрунтування поданої заяви представник позивача послався на те, що при зверненні до суду з вказаною позовною заявою було заявлено вимогу щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь позивача судового збору та суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, проте, остаточні дані таких витрат, як вказував позивач, будуть надані суду в порядку частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 вересня 2021 року позовні вимоги товариства задоволені та стягнуто з відповідача судовий, проте, не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищевикладене, представник позивача просив ухвалити додаткове рішення суду та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, судом встановлено, що при зверненні до суду з цією позовною заявою позивач заявляв про те, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, проте, остаточні дані, що враховуватимуть загальну кількість судових засідань, кількість підготовлених процесуальних документів та інші фактори, що впливають на розмір таких витрат будуть надані суду в порядку частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 3 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

У відповідності до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що адміністративна справа №640/16945/21 була розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, з урахуванням положень частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за доцільне ухвалити додаткове рішення в тому самому порядку, що й рішення суду від 27 вересня 2021 року.

Розглянувши вимоги позивача в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення цього питання, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04 вересня 2020 року між Адвокатським бюро «Сайко та партнери» (далі по тексту - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» (далі по тексту - замовник) укладено договір про надання правової допомоги №18, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався представляти і захищати права та інтереси клієнта, а клієнт, в свою чергу, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість отриманих послуг за договором.

Розділом 3 договору визначено умови та порядок сплати клієнтом гонорару.

У пункті 3.7. договору зазначено, що факт наданих послуг підтверджується актом наданої правничої допомоги, який складається Бюро у двох примірниках і надається клієнту. Протягом 3-х днів з моменту надання (відправлення) акту та за відсутності зауважень до нього клієнт зобов`язаний підписати його та повернути один примірник Бюро. За наявності зауважень до акті клієнт має протягом 3-х днів письмово мотивувати такі зауваження, в іншому разі виконані роботи (надані послуги) вважають прийнятими клієнтом автоматично.

Пунктом 3.8. договору передбачено, що гонорар сплачується у безготівковому порядку на рахунок бюро.

Згідно умов укладеної додаткової угоди №1 до договору від 04 вересня 2020 року сторони погодили зміст правової допомоги, розмір гонорару, а також порядок та строки його оплати.

Відповідно до наданої суду копії акта №1 про надання правничої допомоги, бюро надало, а клієнт прийняв правову допомогу, що полягає у наступному:

- ознайомлення з матеріалами (договором від 31 травня 2018 року №31052018 про надання послуг з прибирання, який укладений між клієнтом та Компанією «Гоойоорд Б.В.», що діє через представництво «Гоойоорд Б.В. в Україні»; первинною документацією, що підтверджує виконання клієнтом цього договору; договорами, які укладені клієнтом з метою виконання своїх зобов`язань за договором від 31 травня 2021 року №31052018 про надання послуг з прибирання; первинною документацією, що підтверджує виконання клієнтом перед своїми контрагентами обов`язків за договорами, які були укладені для забезпечення виконання зобов`язань за договором від 31 травня 2018 року №31052018 про надання послуг з прибирання; податковими накладними, реєстрацію яких було відхилено; рішеннями контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних, тощо) та опрацювання нормативної бази і судової практики щодо підготування адміністративного позову про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії. Кількість витраченого часу - 4 години 00 хвилин, вартість гонорару - 6 000,00 грн;

- підготовано проект позовної заяви до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, з вимогою:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №2259121/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 31 серпня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 31 серпня 2020 року №2, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 15 вересня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №2259118/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 30 вересня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30 вересня 2020 року №5, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 15 жовтня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №2259120/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 30 вересня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30 вересня 2020 року №6 , складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 12 жовтня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №2259117/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №7 від 30 вересня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30 вересня 2020 року №7 , складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 15 жовтня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації при Головному управління ДПС у м. Києві №225119/30002060 від 23 грудня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №8 від 30 вересня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30 вересня 2020 року №8, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її отримання, а саме 15 жовтня 2020 року.

Кількість витраченого часу - 8 годин 00 хвилин, вартість гонорару - 12 000,00 грн, а разом 18 000,00 грн.

Вартість наданих послуг (гонорар) позивачем не сплачено.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити, що ознайомлення з матеріалами є виконанням умов договору щодо надання правничої допомоги та не може бути віднесено до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у розумінні вимог чинного законодавства.

Більш того, суд вважає за необхідне наголосити, що на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 10 червня 2021 року у справі №820/479/18 та у своїй постанові від 10 вересня 2021 року у справі №460/2315/19.

Суд зауважує, що у висновку ЄСПЛ, викладеному у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), у пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), у пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (Заява №66561/01), суд зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим, а у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (Заява №58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну ціну.

Більш того, слід зазначити, позовна заява складається з 10 сторінок, чотири з яких це найменування сторін та перелік документів, доданих до позовної заяви.

На переконання суду, вартість такої послуги у 12000,00 грн (кількість витраченого часу 8 години), з урахуванням того, що дана справа є справою незначною складності та з приводу аналогічних правовідносин неодноразово висловлювались суди вищих інстанцій, що, в свою чергу, підтверджує її незначну складність, не є співмірною із фактичним обсягом роботи, який виконав адвокат, а тому, зважаючи на те, що позивачем не було надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про необгрунтованість вимог щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та відсутність правових підстав для їх стягнення за рахунок відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 241-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Прімекс-Клінінг» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту додаткового рішення.

Суддя К. Ю. Гарник