Справа № 160/13268/21
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
05.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи: Шахта 10-БИС ВО «Макіїввугілля» 09.09.1993 року по 16.07.1995 року - гірничий робітник з повним робочим днем в шахті; - ШУ «Холодна балка» ВО «Макіїввугілля» 31.07.1995 року по 05.09.1995 року - учень прохідника підземного з повним робочим днем в шахті; - 06.09.1995 року по 20.12.1995 року - навчання на курсах УКК за професією «Прохідник»; - 21.12.1995 року по 29.12.1995 року - учень прохідника підземного з повним робочим днем в шахті; - Шахта 10-БИС ВО «Макіїввугілля» 28.02.1996 року по 14.10.1997 року - прохідник підземний з повним робочим днем в шахті; ШУ «ім. 17-го партз`їзду» шахта «Вікторія» ХК «Шахтарськантрацнт» 09.12.1997 року по 24.05.1998 року - машиніст підземних установок з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального та пільгового стажу за Списком № 1 період навчання в СПТУ № 41 м. Тернівка з 01.09.2001 року по 03.12.2001 року за професією «машиніст електровозу підземний»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи на шахті «Самарська» з 26.12.1999 року по 08.06.2000 року на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії від 05.07.2021 року.
В обґрунтування позову вказано, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, при цьому відповідачем було відмовлено в призначенні такої пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та неможливістю зарахування до страхового стажу період навчання з 01.09.2001 року по 01.02.2002 року, у зв`язку з вечірньою формою навчання, до пільгового стажу не зараховані періоди з 09.09.1993 року по 24.05.1998 року, оскільки відсутні пільгові довідки. Позивач не погоджується з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та вважає її такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
11.08.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи позивача.
07.09.2021 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк для виконання вимог ухвали від 11.08.2021 року.
27.10.2021 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що оскаржувана відмова у призначенні пенсії є правомірною, оскільки у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж та неможливістю зарахування до страхового стажу період навчання з 01.09.2001 року по 01.02.2002 року, оскільки заявник навчався на вечірньому відділенні та до пільгового періоду не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки з 09.09.1993 року по 16.07.1995 року, з 31.07.1995 року по 05.09.1995 року, з 21.12.1995 року по 29.12.1995 року, 28.02.1996 року по 14.10.1997 року, з 09.12.1997 року по 24.05.1998 року, оскільки відсутня пільгова довідка ,передбачена п.20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 року. З огляду на вказане відповідач-2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 05.07.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням від 12.07.2021 року №36 відмовлено позивачу призначенні пенсії на пільгових умовах та вказано, що у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж та неможливістю зарахування до страхового стажу період навчання з 01.09.2001 року по 01.02.2002 року, оскільки заявник навчався на вечірньому відділенні та до пільгового періоду не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки з 09.09.1993 року по 16.07.1995 року, з 31.07.1995 року по 05.09.1995 року, з 21.12.1995 року по 29.12.1995 року, 28.02.1996 року по 14.10.1997 року, з 09.12.1997 року по 24.05.1998 року, оскільки відсутня пільгова довідка, передбачена п.20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 року.

Вказане рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за екстериторіальним принципом відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16.03.2021 року за № 359/35961.

16.07.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №0400-010226-8/95221 направило позивачу рішення від 12.07.2021 року №36.

Позивач не погоджується із вказаною відмовою у призначенні пенсії та вважає її такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються трудові пенсії (за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років) та соціальні пенсії.

Умови та особливості призначення пенсії за віком окремим категоріям працівників визначені у ст.ст.12-18 вказаного Закону. Вказані норми права передбачають призначення пенсії за віком на загальних підставах; пенсії за віком на пільгових умовах; особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, пенсії громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи; пенсії за віком інвалідам, учасникам війни, сім`ям загиблих (померлих) військовослужбовців осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських; пенсії за віком багатодітним матерям і матерям інвалідів з дитинства, а також пенсії за віком окремим категоріям громадян.

Згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон 1788) та ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Так, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

З матеріалів справи вбачається, що відомості трудової книжки позивача містить відомості, зокрема:

- з 09.09.1993 року по 16.07.1995 року - Шахта 10-БИС ВО «Макіїввугілля» гірничий робітник з повним робочим днем в шахті (наказ про призначення №185к від 09.09.1993 року, наказ про звільнення №135к від 16.07.1995 року);

- з 31.07.1995 року по 05.09.1995 року - ШУ «Холодна балка» ВО «Макіїввугілля» учень прохідника підземного з повним робочим днем в шахті (наказ про призначення №199к від 31.07.1995 року);

- з 06.09.1995 року по 20.12.1995 року - навчання на курсах УКК за професією «Прохідник» посвідчення №169 від 20.12.1995 року);

- з 21.12.1995 року по 29.12.1995 року - учень прохідника підземного з повним робочим днем в шахті (наказ про звільнення №13-к від 18.01.1996 року);

- з 28.02.1996 року по 14.10.1997 року - Шахта 10-БИС ВО «Макіїввугілля» - прохідник підземний з повним робочим днем в шахті (наказ про призначення №40к від 28.02.1996 року, наказ про звільнення №198к від 17.10.1997 року);

- з 09.12.1997 року по 24.05.1998 року - ШУ «ім. 17-го партз`їзду» шахта «Вікторія» ХК «Шахтарськантрацнт» машиніст підземних установок з повним робочим днем в шахт (наказ про призначення №191к від 10.12.1997 року, наказ про звільнення №102к від 24.08.1998 року).

У оскаржуваному рішенні відповідач-2 вказав про неможливість для зарахування до пільгового стажу вищевказані періоди роботи позивача, у зв`язку з тим що позивачем не надано уточнюючі довідки.

При цьому, суд зазначає, що у відповіді відповідача відсутні будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаних періодів, зазначених у трудовій книжці, помилок у їх оформленні, а лише вказано, що позивачем не надано уточнюючих довідок.

Суд звертає увагу, що зазначені записи в трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди з повним робочим днем під землею. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином. Даний факт відповідачами не оспорюється, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для подання позивачем уточнюючої довідки.

Водночас, суд звертає увагу, що здійснення перевірки довідок, пенсійним фондом здійснюється лише у разі відсутності записів у трудовій книжці. Натомість, періоди роботи належним чином зафіксовані у трудовій книжці позивача.

Крім того, вказані професії позивача включені до Списку № 1, що затверджений постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 р. № 461 та відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою КМУ від 31.03.1994 № 202.

Враховуючи викладене, у зв`язку із наявністю відповідних записів у трудовій книжці позивача, суд дійшов висновку про те, що відповідачем-2 протиправно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії з підстав незарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 09.09.1993 року по 16.07.1995 року, з 31.07.1995 року по 05.09.1995 року, з 06.09.1995 року по 20.12.1995 року, з 21.12.1995 року по 29.12.1995 року, з 28.02.1996 року по 14.10.1997 року, з 09.12.1997 року по 24.05.1998 року.

Щодо незарахування до загального та пільгового стажу за Списком № 1 період навчання позивача в СПТУ № 41 м. Тернівка з 01.09.2001 року по 03.12.2001 року за професією «машиніст електровозу підземний», суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що у оскаржуваному рішенні вказано, що не зараховано до страхового стажу період навчання з 01.09.2001 року по 01.02.2002 року, оскільки заявник навчався на вечірньому відділенні.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про професійно-технічну освіту» №103/98-ВР первинна професійна підготовка це здобуття професійно-технічної освіти особами, які раніше не мали робітничої професії, або спеціальності іншого освітньо-кваліфікаційного рівня, що забезпечує відповідний рівень професійної кваліфікації, необхідний для продуктивної професійної діяльності.

Статтею 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що професійно-технічний навчальний заклад - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті. оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до професійно-технічних навчальних закладів належать, зокрема, професійно-технічні училища відповідного профілю та навчально-курсовий комбінат.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про професійно-технічну освіту» професійна (професійно-технічна) освіта здійснюється у закладах професійної (професійно-технічної) освіти за денною, вечірньою (змінною), очно-заочною, дистанційною, екстернатною формами навчання, з відривом і без відриву від виробництва та за індивідуальними навчальними планами.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 Закону України «Про освіту» особа має право здобувати освіту в різних формах або поєднуючи їх.

Основними формами здобуття освіти є: інституційна (очна (денна, вечірня) , заочна, дистанційна, мережева);

Очна (денна, вечірня) форма здобуття освіти - це спосіб організації навчання здобувачів освіти, що передбачає їх безпосередню участь в освітньому процесі.

За змістом ч. 2 ст. 53 Закону України «Про вищу освіту» також визначено, що студентом (слухачем) є особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається за денною формою, вечірньою або заочною, дистанційною формами навчання з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.

Таким чином, навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За приписами статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Так, судом встановлено, що у період з 01.09.2001 року по 01.02.2002 року позивач навчався в ПТУ №41 м.Тернівки за фахом «Машиніст електровозу підземний» та під час навчання працював учнем машиніста електровозу підземного з повним робочим днем в шахті на виробничій практиці та 11.02.2002 року був прийнятий на роботу за набутою професією.

Згідно свідоцтва №700 про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій ОСОБА_1 навчався з 01.09.2001 року по 01.02.2002 року в ПТУ №41 м.Тернівки. Рішенням кваліфікаційної комісії від 01.02.2002 року присвоєно 4-й розряд з професії машиніста електровозу підземного.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що за нормами законодавства, що діяло на момент навчання позивача, час навчання у період з 01.09.2001 року по 01.02.2002 року не перериває трудового стажу, то він підлягає зарахуванню до трудового стажу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача-2 від 12.07.2021 року № 36 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог позивача в частині зарахування стажу роботи за Списком № 1 період роботи на шахті «Самарська» з 26.12.1999 року по 08.06.2000 року на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті, суд зазначає, що оскаржуване рішення та матеріали справи не містять відмови позивачу у зарахуванні вищевказаного періоду.

Разом з тим, судом встановлено, з матеріалів пенсійної справи позивача, а саме витягу розрахунку стажу позивача для призначення пенсії за віком період роботи на шахті «Самарська» з 18.03.1999 року по 08.06.2000 року зараховано до пільгового періоду за списком №1, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 09.09.1993 року по 16.07.1995 року, з 31.07.1995 року по 05.09.1995 року, з 06.09.1995 року по 20.12.1995 року, з 21.12.1995 року по 29.12.1995 року, з 28.02.1996 року по 14.10.1997 року, з 09.12.1997 року по 24.05.1998 року та , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з 01.09.2001 року по 01.02.2002 року, суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Як слідує зі змісту Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 період роботи з 09.09.1993 року по 16.07.1995 року, з 31.07.1995 року по 05.09.1995 року, з 06.09.1995 року по 20.12.1995 року, з 21.12.1995 року по 29.12.1995 року, з 28.02.1996 року по 14.10.1997 року, з 09.12.1997 року по 24.05.1998 року та , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з 01.09.2001 року по 01.02.2002 року.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачі суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 908,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №58051 від 02.08.2021 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково а оскаржуване рішення прийнято, саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області частина судових витрат пов`язана зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 454,00 грн., що становить 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246,257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, Чернівецька обл., місто Чернівці, 58002, м.Чернівці, площа Центральна, 3 , ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 12.07.2021 року № 36 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи: Шахта 10-БИС ВО «Макіїввугілля» з 09.09.1993 року по 16.07.1995 року - гірничий робітник з повним робочим днем в шахті; - ШУ «Холодна балка» ВО «Макіїввугілля» з 31.07.1995 року по 05.09.1995 року - учень прохідника підземного з повним робочим днем в шахті; - з 06.09.1995 року по 20.12.1995 року - навчання на курсах УКК за професією «Прохідник»; - з 21.12.1995 року по 29.12.1995 року - учень прохідника підземного з повним робочим днем в шахті; - Шахта 10-БИС ВО «Макіїввугілля» з 28.02.1996 року по 14.10.1997 року - прохідник підземний з повним робочим днем в шахті; ШУ «ім. 17-го партз`їзду» шахта «Вікторія» ХК «Шахтарськантрацнт» з 09.12.1997 року по 24.05.1998 року - машиніст підземних установок з повним робочим днем в шахті;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального та пільгового стажу за Списком № 1 період навчання в СПТУ № 41 м. Тернівка з 01.09.2001 року по 03.12.2001 року за професією «машиніст електровозу підземний».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 05.07.2021 року (дати звернення) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв