Справа № 420/10559/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2021-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Катаєвої Е.В.,

за участю: секретаря - Денисенко В.О.,

представника позивача - Якових Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся фізична особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.05.2020 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №.

Позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі актів перевірки №944/15-32-32-06/ НОМЕР_1 від 23.04.2020 року та №945/15-32-32-06/ НОМЕР_1 від 22.04.2020 року, складеними за результатами фактичних перевірок з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального. Перевірки здійснені за господарськими одиницями за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Також була перевірена господарська одиниця за адресою АДРЕСА_4 . Прийняті податкові повідомлення-рішення за результатами перевірки за вказаною адресою оскаржуються окремо.

Позивач також вказує, що перевірки проводились в його відсутності. Господарськими одиницями є місця зберігання ним пального у відповідних ємкостях, яке він використовує для власних потреб, оскільки як ФОП займається, зокрема, наданням послуг з перевезення речей (переїзду). Право на зберігання пального здійснюється на підставі Ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2000874 від 19.03.2020 року та № 2001034 від 19.03.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказані резервуари не є акцизними складами, враховуючи їх місткість (об`єм) та кількість отриманого пального. При цьому він - ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку 3 групи, тобто відповідає кім умовам ст. 14.1.6 ПК України. Таким чином, ємності резервуарів за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 не є акцизними складами, та відповідно не підлягають реєстрації як акцизні склади, не підлягають обладнанню витратомірами-лічильниками, а дані з таких витратомірів-лічильників не підлягають передачі до реєстру, в зв`язку з чим посилання в актах на вказані порушення спростовується.

Також позивач зазначив, що в день перевірок він знаходився в м.Одеса. Посилання на те, що він міг здійснювати продаж пального є не спроможним. Наймані працівники у нього відсутні.

При з`ясуванні обставин зазначених в актах щодо здійснення реалізації пального було встановлено, що ОСОБА_2 таємно, без його відома, здійснив крадіжку 5 літрів пального, та його продаж. Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а також постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2020 року по справі №946/3376/20.

Позивач також звертає увагу на те, що відповідачем порушені положення п.86.7 ст.86 ПКУ щодо не повідомлення контролюючим органом дати, часу та місця розгляду його заперечень.

Крім того, є неспроможною позиція працівників контролюючого органу, яка зазначена в актах перевірки, що він - позивач 13.04.2020 року о 16 год. хв. здійснив продаж пального бензину А-92 на суму 100 грн за адресою: АДРЕСА_3 , та в цей же час 13.04.2020 року о 16 год. 41 хв здійснив продаж бензину А-92 на суму 107 грн за адресою: АДРЕСА_2 . Очевидно, що він не міг знаходитись одночасно в двох місцях, особливо за умови, що найкоротша відстань від АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 складає 7 км, що підтверджується роздруківкою з веб-порталу «Гугл Мапи».

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

В наданих до суду додаткових поясненнях (вх.від18.10.2021 року №ЕП/24918/21) представник позивача просив при розгляді даної справи врахувати обставини встановлені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 року по справі №420/7602/20. А також звернув увагу на те, що під час розгляду апеляційної скарги відповідача ГУ ДПС в справі №420/7602/20 апеляційним судом було витребувано у відповідача матеріали, на підставі яких проведена перевірка, а саме лист ВК Ізмаїльської міської ради від 05.03.2020 року, винесений на підставі скарги щодо факту незаконної реалізації ПММ через АЗС від 20.02.2020 року. З тексту скарги вбачається, що вона взагалі не стосується ОСОБА_1 , а містить інформацію виключно відносно ФОП ОСОБА_3 , який здійснює експлуатацію АЗС по АДРЕСА_5 .

Представник позивача вважає, що проведення перевірки за відсутності позивача призвело до неможливості реалізації права останнього на недопуск для проведення незаконної перевірки, що є окремою та достатньої підставою для скасування всіх рішень контролюючого органу, винесених за результатами такої незаконної перевірки.

Представник відповідача подав 18.10.2021 року пояснення, в яких викладені обставини наявності порушень відображених в актах перевірки. Представник вважає, що вказані порушення відображені об`єктивно та стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Наявність порушень підтверджується поясненнями самого позивача під час перевірки про здійснення ним реалізації пального. Представник вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 19.10.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви (т.1 а.с.124-127).

Ухвалою суду від 09.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження (т.2 а.с.33-34).

Ухвалою суду від 02.12.2020 року вирішено проводити судові засідання по справі №420/10559/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на онлайн платформі «Easy Con» з використанням ЕЦП представників сторін (т.2 а.с.43-44).

Ухвалою суду від 15.12.2020 року закрите підготовче провадження, зупинено провадження по справі. Судове засідання призначено на 13.01.2021 року (т.2 а.с.77-78).

Ухвалою суду від 13.01.2021 року, яка занесена до журналу судового засідання, провадження по справі поновлено (т.2 а.с.85).

Ухвалою суду від 19.01.2021 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/7602/20.

Ухвалою суду від 20.10.2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання в режимі конференції №432365, провадження по справі поновлено.

У судовому засіданні, яке проведено в режимі конференції, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити позов з підстав вказаних у позові, додаткових поясненнях та з урахуванням постанови суду апеляційної інстанції по справі № 420/7602/20.

Представник відповідача 01.11.2021 року не долучився до участі у справі в режимі конференції онлайн відповідно до протоколу судового засідання в режимі конференції №452324 з технічних причин.

Судом встановлено, що позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований 18.05.2017 року (номер запису 0014723), місце проживання АДРЕСА_1 (т.1 а.с.226-227).

ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку третьої групи видами діяльності є: 43.34 Малярні роботи та скління (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.31 Штукатурні роботи; 43.32 Установлення столярних виробів; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.91 Покрівельні роботи; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (т.1 а.с.225).

В господарський діяльності ФОП ОСОБА_1 використовує транспортні засоби: Mercedes-Benz Sprinter, р/н НОМЕР_2 та ЗИЛ р/н НОМЕР_3 (т.1 а.с.232-246) та орендоване нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 (т.1 а.с.247-250), а також ємності для зберігання пального для використання у власних потребах, які знаходиться за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_4 .

ГУ ДПС видало позивача ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2000874 від 19.03.2020 року та №2001034 від 19.03.2020 року (терміном дії до 19.03.2025 року), адреси зберігання : АДРЕСА_2 , місткість резервуара 26000 літрів; АДРЕСА_3, місткість резервуара 30000 літрів (т.1 а.с.228-231).

13.04.2020 року ГУ ДПС проведено фактичні перевірки господарських одиниць, що розташована за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2, АДРЕСА_4 .

Обставини перевірки та рішення контролюючого органу, прийняті за результатами перевірки господарської одиниці, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 досліджувались у справі №420/7602/20 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, які визнані протиправними та скасовані рішенням суду від 03.02.2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2021 року.

Перевірки проведені на підставі наказу ГУ ДПС від 10.04.2020 року №1366 (т.1 а.с.14-15).

За результатами перевірки господарської одиниці за адресою АДРЕСА_2 складений акт від 23.04.2020 року №944/15-32-32-06/ НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального (т.1 а.с.21-25).

В Акті зазначено, що перевіркою встановлено:

13.04.2020 року фахівцями ГУ ДПС проведена контрольна розрахункова операція з придбання 5 літрів пального - бензину А-92 на суму 107 грн, під якої зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи РРО ФОП ОСОБА_1 не застосовувався, розрахунковий документ не надано, чим порушено п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон про РРО);

роздрібний продаж пального - бензину А-92 у кількості 5 літрів на суму 107 грн здійснений за відсутності ліцензії на роздрібний продаж пального, чим порушено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алгольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі Закон №481/95-ВР);

в порушення п.п. 212.1.15, п.п. 212.3.4 ст.212ПКУ реалізація пального здійснена без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального;

в порушення п.п. 230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ України станом на момент проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не зареєстрований акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за адресою АДРЕСА_2 ;

в порушення п.п. 230.1.2. та п. 12 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень ПКУ, ФОП ОСОБА_1 ємність, яка розташована на акцизному складі за адресою АДРЕСА_2 не обладнана витратоміром-лічильником на місці відпуску пального наливом;

в порушення п.п.230.1.3 ст.230 ПКУ ФОП ОСОБА_1 не сформовані та не передані до реєстру дані з витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу та рівноміра-лічильника рівня таких товарів у резервуарі за обліковий період у - 13.04.2020 року (добу);

станом на останній день проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 не було надано жодного первинного, облікового чи іншого документу, чим порушено п. 85.2. 85 ПК України.

Позивачем подані заперечення на акт перевірки (т.1 а.с.58-61) та йому направлений лист «Про результати розгляду заперечень», в якому зазначено, що акт є обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства (т.1 а.с.52-64).

За результатами перевірки господарської одиниці за адресою АДРЕСА_3 складений акт від 22.04.2020 у №945/15-32-32-02/ НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального (т.1 а.с.16-20).

В Акті зазначено, що перевіркою встановлено:

13.04.2020 року фахівцями ГУ ДПС проведена контрольна розрахункова операція з придбання пального - бензину А-92 на суму 100 грн, під якої зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи РРО ФОП ОСОБА_1 не застосовувався, розрахунковий документ не надано, чим порушено п.1,2 ст.3 Закону про РРО;

роздрібний продаж пального - бензину А-92 на суму 100 грн здійснений за відсутності ліцензії на роздрібний продаж пального, чим порушено ст. 15 Закону України №481/95-ВР;

в порушення п.п. 212.1.15, п.п. 212.3.4 ст.212ПКУ реалізація пального здійснена без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального;

в порушення п.п. 230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ України станом на момент проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не зареєстрований акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за адресою АДРЕСА_3 ;

в порушення п.п. 230.1.2. та п. 12 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень ПКУ, ФОП ОСОБА_1 ємність, яка розташована на акцизному складі за адресою АДРЕСА_3 не обладнана витратоміром-лічильником на місці відпуску пального наливом;

в порушення п.п.230.1.3 ст.230 ПКУ ФОП ОСОБА_1 не сформовані та не передані до реєстру дані з витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу та рівноміра-лічильника рівня таких товарів у резервуарі за обліковий період у - 13.04.2020 року (добу);

станом на останній день проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 не було надано жодного первинного, облікового чи іншого документу, чим порушено п. 85.2. 85 ПК України.

Позивачем подані заперечення на акт перевірки (т.1 а.с.54-57) та йому направлений лист «Про результати розгляду заперечень», в якому зазначено, що акт є обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства (т.1 а.с.65-67).

На підставі актів перевірки ГУ ДПС від 23.04.2020 року №944/15-32-32-06/ НОМЕР_1 (далі акт №944) та від 22.04.2020 у №945/15-32-32-02/ НОМЕР_1 (далі акт №945) прийняло оскаржувані податкові повідомлення рішення від 21.05.2020 року, а саме:

№ на суму 1.00 грн на підставі акту №944 та № на суму 1, 00 грн на підставі акту №945 за порушення п. 1 ст. З Закону про РРО - не проведення розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (т.1 а.с.36-37,52-53);

№ на суму 500 000, 00 грн на підставі акту №944 та № на суму 500 000, 00 грн підставі акту №945 - за порушення ст. 15 Закону України №481/95-ВР роздрібний продаж пального за відсутності відповідної ліцензії. Санкція застосована на підставі ст.17 Закону України №481/95-ВР (т.1 а.с.30 -31,50-51);

№ на суму 2 000 000, 00 грн на підставі акту №944 та № на суму 2 000 000, 00 грн на підставі акту №945 - за порушення п.п. 230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ України - не обладнання витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. Санкція застосована на підставі п.128-1.2 ст.128-1 ПКУ (т.1 а.с.26-27,40-41)

№ на суму 107, 00 грн на підставі акту №944 та № на підставі акту №945 за порушення п.п. 212.1.15 п.212.1 ст.212, пп.212.3.4 п.212.3 ст.212 ПКУ - здійснення реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального. Санкція застосована у відповідності до п.117.3 ст.117 ПКУ (т.1 а.с.32-33,44-45);

№ на суму 120 000, 00 грн на підставі акту №944 та № на суму 120 000, 00 грн на підставі акту №945 - за порушення п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 та п.12 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень ПКУ - не обладнання витратоміром-лічильником ємності, яка розташована на акцизному складі на місці відпуску пального наливом. Санкція застосована на підставі п.128-1.1 ст.128-1 ПКУ (т.1 а.с.34-35, 48-49);

№ на суму 1 000, 00 грн на підставі акту №944 та № на суму 1 000, 00 грн на підставі акту №945 - за порушення п.п. 230.1.3 п.230.1 ст.230 ПКУ, п. 21 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень ПКУ, п. 5,6,7 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників рівня пального в резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів. Санкція застосована у відповідності до п.128-1.3 ст.128-1 ПКУ (т.1 а.с.38-39. а.с.42-43);

№ на суму 1020, 00 грн на підставі акту №944 та № на суму 1020, 00 грн на підставі акту №945 за порушення п. 85.2 ст.85 ПК України - не виконання зобов`язання, яке виникає у платника податків після початку перевірки, щодо надання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Санкція застосована на підставі абз.2 п.121.1 ст.121 ПКУ (т.1 а.с.28-29,46-47)

Позивач подав скаргу до ДПС України на податкові повідомлення-рішення щодо їх скасування (т.1 а.с.68 -74). Згідно з рішенням ДПСУ про результати розгляду скарги від 31.07.2020 року скарга залишена без задоволення (т.1 а.с.75-83)

Позивач не погодився з вказаним рішенням та оскаржив податкові повідомлення-рішення до суду.

Дослідивши надані учасниками справи докази суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Статтею 61 ПКУ визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно зі ст.62 ПКУ податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п. п. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Частина податкових повідомлень - рішень прийнята на підставі порушень, вказаних в актах перевірки, ґрунтуються на тому, що в цих актах зазначено, що 13.04.2020 року фахівцями ГУ ДПС проведена контрольна розрахункова операція з придбання у ФОП ОСОБА_1 5 літрів пального - бензину А-92 на суму 107 грн при перевірці господарської одиниці за адресою АДРЕСА_2 та пального - бензину А-92 на суму 100 грн при перевірки господарської одиниці за адресою АДРЕСА_3 .

Проте вказані порушення позивач категорично заперечував та зазначив, що реалізація пального неможлива, оскільки зберігається лише для власного споживання, у в`язку з чим отримані відповідні ліцензії. Крім того, він взагалі був відсутній 13.04.2020 року під час здійснення перевірок трьох його господарських одиниць, які проводились в один день без його участі взагалі.

Ухвалою суду від 19.01.2021 року було зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/7602/20 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі акту щодо перевірки у той же день та час 13.04.2020 року господарської одиниці позивача, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Частиною 4 ст.78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суд першої інстанції у рішенні від 03.02.2021 року по справі №420/7602/20 дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 не здійснював реалізацію пального 13.04.2020 року та не знаходився при проведенні перевірки в м. Ізмаїл.

Перевіряючи висновок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції в постанові від 23.06.2021 року зазначив, що під час розгляду справи позивач заперечував факт продажу ним 13.04.2020р пального - бензину А-95 на суму 100 грн, посилаючись на те, що в цей час взагалі перебував у м. Одесі, наймані працівники у нього відсутні, а доручень або договорів з третіми особами на реалізацію пального ФОП ОСОБА_1 на надавав/не укладав.

З пояснень позивача вбачається, що 13.04.2020 р. ОСОБА_1 знаходився у м. Одесі, продаж пального не здійснював. Так, позивачу стало відомо, що в день, коли його не було у м. Ізмаїлі, - 13.04.2020 р. ОСОБА_2 без його відома таємно викрав 5 л пального, в зв`язку з чим представник позивача звернувся до СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. На підтвердження зазначених обставин надано копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.05.2020р, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, протоколів допиту свідка від 08.05.2020р., від 12.05.2020р, протоколу місця огляду від 15.05.2020р, постанови про закриття кримінального провадження.

Крім того, факт заволодіння іншою особою (гр. ОСОБА_2 ) паливом об`ємом 5 літрів, яке знаходилось за адресою: АДРЕСА_4 , встановлений постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2020р у справі №946/3376/20.

Так, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2020р у справі №946/3376/20 встановлено, що ОСОБА_2 зізнався у здійсненні крадіжки 5 літрів пального, що зберігалося за адресою: АДРЕСА_4 , та пояснював свій вчинок потребою в отриманні грошових коштів.

Керуючись принципом офіційного з`ясування обставин справи, апеляційним судом в порядку ч.3 ст.180 КАС України, було запропоновано сторонам провести почеркознавчу експертизу відповідності підпису ОСОБА_1 на письмових поясненнях, який викликав сумнів у достовірності, але представники позивача та відповідача від проведення експертизи відмовились, та при цьому також не ставили питання щодо виключення вказаного документа з числа доказів.

За відсутності висновку експерта, апеляційний суд не має можливості встановити справжність підпису ОСОБА_1 на вищезазначеному документі, а тому з урахуванням презумпції дій платника податків, надає перевагу іншим наявним у матеріалах справи доказам, які не визивають сумніву та свідчать про відсутність позивача під час проведення перевірки у місці її проведення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 не здійснював реалізацію пального, а останнє використовувалось лише для власних потреб за наявності відповідної ліцензії на право зберігання пального, то відсутня необхідність в отриманні ліцензії на реалізацію пального та реєстрація платником акцизного податку.

Таким чином, твердження податкового органу щодо порушення позивачем п.1, п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», п.п.212.1.15 п. 212.1, п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України не доведені відповідачем та не знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи ідентичність обставин, доказів та наведених доводів по даній справі та справі №420/7602/20 суд в силу приписів ч.4 ст.78 КАС України вважає вищезазначені обставини встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно не доведено контролюючим органом наявність порушень позивачем п.1, п.2 ст. 3 Закону про РРО, ст. 15 Закону України №481/95-ВР, п.п.212.1.15 п. 212.1, п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України.

З цих підстав - відсутності ОСОБА_1 під час здійснення перевірок - відсутнє порушення зі сторони позивача п. 85.2 ст. 85 ПКУ, відповідно до якого платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Також в силу приписів ч.4 ст.78 КАС України суд вважає встановленими обставини, що відсутності інших порушень зі сторони ФОП ОСОБА_1 щодо аналізу наявності у позивача ємкостей для пального та віднесення їх до акцизного складу.

Відповідно до п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Згідно п. 128-1.2 ст. 128 ПК України відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2000000 гривень.

Відповідно до п. 12 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 липня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20000 куб. метрів, - не пізніше 1 жовтня 2019 року;

акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Згідно п. 128.1 ст. 128 ПК України податковими правопорушеннями контролюючих органів є протиправні рішення, дії або бездіяльність контролюючих органів, їх посадових (службових) осіб, вчинення яких є підставою для відшкодування шкоди особі, чиї права порушені, відповідно до закону.

За змістом пп.230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

Розпорядники акцизних складів, на акцизних складах яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно формувати дані лише про добовий фактичний обсяг реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С.

За змістом п. 21 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України електронні документи, передбачені підпунктом 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 цього Кодексу, заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників або у мірах повної місткості та/або за допомогою рулетки та метроштока або переносного (портативного) рівнеміра-аналізатора, які мають позитивний результат повірки, проведеної відповідно до законодавства, до дати реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі витратомірів-лічильників та/або рівнемірів-лічильників, встановлених на відповідному акцизному складі, але не пізніше строків, визначених пунктом 12 цього підрозділу.

Згідно п.п.5-7 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №891 від 22.11.2017р, електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять:

1) інформацію про розпорядника акцизного складу (найменування, реєстраційні дані, реквізити документів, на підставі яких здійснюється експлуатація акцизного складу);

2) інформацію про всі наявні у розпорядника акцизного складу акцизні склади (адреса, правовстановлюючі документи на споруди та приміщення акцизного складу) з уніфікованим номером кожного акцизного складу, який автоматично присвоєно в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, з уніфікованою нумерацією кожного акцизного складу та всі резервуари (їх кількість, тип, ємність) з уніфікованою нумерацією кожного резервуара, розташовані на акцизних складах;

3) інформацію про акцизний склад з уніфікованим номером в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, розташовані на такому акцизному складі резервуари з уніфікованою нумерацією, про назви, моделі, серійні (ідентифікаційні) номери витратомірів, установлених у кожному місці відпуску пального шляхом наливу з акцизного складу, та назви, моделі, серійні (ідентифікаційні) номери рівнемірів, установлених на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на такому акцизному складі;

4) дату встановлення, заміни, опломбування, технічного обслуговування, ремонту, повірки, калібрування витратоміра, рівнеміра, резервуара, відомості щодо організацій та осіб, які проводили такі роботи;

5) зведені за добу підсумкові облікові дані щодо:

обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту;

добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, - для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне);

6) інформацію про осіб (прізвище, ім`я, по батькові, посада), які формують та надсилають електроні документи для наповнення Реєстру;

7) інформацію про коригування даних, зазначених у підпунктах 1-5 цього пункту, в електронних документах для наповнення Реєстру, надісланих до Реєстру (коригуючі електронні документи для наповнення Реєстру);

8) інформацію про такі ознаки акцизного складу:

акцизний склад, на якому провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне), обладнаний лише витратомірами в кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) шляхом наливу з такого акцизного складу;

акцизний склад, на якому здійснюється виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у тарі виробника без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнаний витратомірами та рівнемірами;

9) інформацію про обсяги залишків пального, що розташовані на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці;

10) інформацію про дні, в які акцизний склад не працює.

Згідно п.128-1.3 ст. 128-1 ПК України незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

Судом встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 наявні ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2000874 від 19.03.2020 року та №2001034 від 19.03.2020 року (терміном дії до 19.03.2025 року), адреси зберігання: АДРЕСА_2 , місткість резервуара 26000 літрів; АДРЕСА_3 , місткість резервуара 30000 літрів (т.1 а.с.228-231).

Тобто, місткість резервуарів, які використовуються ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , місткість резервуара 26000 літрів; АДРЕСА_3 , місткість резервуара 30000 літрів.

Протягом календарного року ФОП ОСОБА_1 отримано наступний обсяг пального: 4644 л на підставі ТТН №231 від 29.06.2019 р; 4 025 л на підставі ТТН №71 від 15.03.2019 р.

За результатами інвентаризації запасів станом на 13.04.2020 року загальний обсяг пального в резервуарах за адресою АДРЕСА_2 - 1480 л; в резервуарах за адресою АДРЕСА_3 - 1500 л. Тобто загальний обсяг пального, отриманого протягом календарного року не перевищує 1000 кубічних метрів.

При цьому ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку 3 групи, тобто відповідає всім умовам ст. 14.1.6 ПКУ

Таким чином, належні ФОП ОСОБА_1 ємності за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 не є акцизним складом, та відповідно не підлягає реєстрації як акцизний склад, не підлягає обладнанню витратоміром-лічильником, а дані з такого витратоміра-лічильника не підлягають передачі до відповідного реєстру, відтак твердження відповідача про порушення позивачем вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, п.п.230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України та п. 12 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, п. 21 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України та п.п.5-7 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників рівня пального в резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №891 від 22.11.2017р є безпідставним.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач після поновлення провадження у справі у зв`язку із прийняттям рішення по справі №420/7602/20 будь-яких заяв з викладенням своїх доводів щодо предмету спору не надав, у додаткових поясненнях навів знов лише зміст актів перевірки.

За практикою Європейського суду з прав людини "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління (п.110 рішення від 23.07.2002р у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції").

Докази по справі повинні бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.73-76 КАС України).

Статтею 76 КАС України визначено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд вважає, що з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 10510,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області(вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.05.2020 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № .

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 10510,00грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва