Справа № 500/4049/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 рокуСправа № 500/4049/21 пров. № А/857/16258/21
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року (суддя Мірінович У.А., м.Тернопіль), -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберсон Компонентс» (далі ТОВ) звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека) в якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 07.04.2021 №1206/3.4/14-21 (далі Рішення).

стягнути з Укратрансбезпеки на користь ТОВ збитки в сумі 172090 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення у часників справи.

25.08.2021 на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання Укртрансбезпеки про передачу справи №500/4049/21 за підсудністю до Окружного адміністративного суду м.Києва. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що згідно із частиною першою статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) зазначена справа може розглядатися адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. Для забезпечення належного здійснення представництва інтересів держави у спірних відносинах відповідач просив передати справу за підсудністю до іншого суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року в задоволенні клопотанні Укртрансбезпеки про передачу справи №500/4049/21 за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив відповідач, який із покликанням на порушення норм процесуального права, просить таку скасувати та прийняти нову ухвалу, якою клопотання відповідача задовольнити.

В доводах апеляційної скарги обмежується цитуванням цих обставин та норм, які наведені у клопотанні про передачу справи за підсудністю до Окружного адміністративного суду м.Києва, що подане до суду першої інстанції.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 КАС, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з правилами статей 19, 25-29 КАС справа підсудна Тернопільському окружному адміністративному суду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з дотриманням норм процесуального права з огляду на таке.

За змістом пункту 2 частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з положеннями статті 25 КАС адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

У пункті 8 частини першої статті 4 КАС визначено, що позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

За частиною другою статті 26 КАС позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу зазначених правових норм випливає, що КАС встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

З огляду на викладені процесуальні норми, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника стосовно того, що даний позов підлягає розгляду за місцем знаходження відповідача, оскільки на думку апеляційного суду нормами частини першої статті 25 КАС передбачено право позивача (фізичної чи юридичної особи) оскаржувати рішення суб`єкта владних повноважень, яким на думку особи, що подає позов порушено її права, свободи та інтереси незалежно від того чи особа-позивач виступає фізичною чи юридичною особою, відносно якої прийнятий оскаржуваний акт індивідуальної дії, так як територіальна підсудність визначається правовою природою оскаржуваного акта як індивідуального, яким і є Рішення.

Тому за загальним правилом частини першої статті 25 КАС справи з приводу оскарження індивідуальних актів суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Таким чином, оскільки зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем знаходження позивача є місто Тернопіль, то судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі з дотриманням правил територіальної підсудності.

У відповідності до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги перелічених процесуальних норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при постановлені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для її скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула

Повне судове рішення складено 9 листопада 2021 року.