Справа № 127/19430/21
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/203/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Ратушняк Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Радзівлюка Євгенія Сергійовича, про скасування постанови серії ЕАО №4521917 від 22.07.2021 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Радзівлюка Є.С., про скасування постанови серії ЕАО №4521917 від 22.07.2021 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2021 року вказаний адміністративний позов залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову, які він усунув у визначений судом термін.

Згідно з ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 06 жовтня 2021 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2021 року підготовче провадження було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 18 жовтня 2021 року.

В обгрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що згідно з вищезазначеною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням чинного законодавства України у відсутність жодного належного та допустимого доказу, а тому вбачаються підстави для її скасування з огляду на наступне.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО №4521917, копія якої 22 липня 2021 року була надана йому інспектором Радзівлюком Є.С., вбачається, що 22 липня 2021 року об 11.30 год. в с. Лукашівка Вінницької області, позначене дорожнім знаком 5.45, водій перевищив дозволену швидкість руху на 30 км, рухався зі швидкістю 80 км на год. Швидкість вимірювалась приладом "Трукам 8446", камера ав00160, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначив, що 22 липня 2021 року він рухався на власному автомобілі марки «Kia Sportage», номерний знак НОМЕР_1 , в с. Лукашівка та був зупинений працівниками патрульної поліції, які за відсутністю будь-яких підстав винесли відносно нього оскаржувану постанову. В ході спілкування з інспектором поліції, йому не було роз`яснено час та місце розгляду справи, хто розглядає справу, причини зупинки, не повідомлено про його права та обов`язки, зокрема, право на правову допомогу, що є грубими порушеннями його прав. Крім того, в працівників були відсутні нагрудні знаки, що не надавало йому змоги ідентифікувати зазначених осіб. На його прохання надати та ознайомити його з доказами вчинення адміністративного правопорушення йому було відмовлено. Також інспектором поліції грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, так як швидкісного режиму він не порушував, доказів, що він вчинив правопорушення немає. Позивач просив скасувати постанову серії ЕАО №4521917 від 22.07.2021 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, як незаконну та справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи Радзівлюка Є.С. за довіреністю Липовська Н.Ю. у судове засідання не з`явилася, суду надала заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність. Крім того, до матеріалів справи долучила відзив на позовну заяву, до якого долучила в якості доказів документи та диск з відеозаписом події, яка мала місце за участю сторін, а також зазначила, що оскаржувана постанова є правомірною, інспектор поліції Радзівлюк Є.С. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому підстав для скасування постанови немає.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 22 липня 2021 року об 11.30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Kia Sportage", номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті с. Лукашівка Вінницької області, позначеному дорожнім знаком 5.45, перевищив дозволену швидкість руху на 30 км, рухався зі швидкістю 80 км/год. Швидкість вимірювалась приладом ТРУКАМ 8446, камера ав00160, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпП, в зв`язку з чим інспектором поліції Радзівлюком Є.С. була винесена оскаржувана постанова.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

За правилами визначеними статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Так, представником відповідача до матеріалів справи долучено лист за підписом заступника начальника Служби автомобільних доріг у Вінницькій області від 27.04.2021 за №975, що п. 1 - с. Лукашівка позначено основним та дублюючим дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту»; п. 2. - с. Лукашівка позначено основним та дублюючим знаком 5.46 «Кінець населеного пункту»; п. 3. с. Лукашівка позначено основним та дублюючим дорожнім знаком 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» в обох напрямках.

Представником відповідача суду в якості доказу був наданий фотознімок автомобіля позивача з показниками перевищення швидкості руху та координатами місця розташування приладу. З даного фотознімку, а також наданого суду відеозапису з камери патрульного поліцейського вбачається, що швидкість автомобіля позивача вимірювалась за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ (серійний номер ТС008446), на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 80 км/год., тобто позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Твердження позивача ОСОБА_1 , що будь-яких правил дорожнього руху він не порушував, швидкісний режим був витриманий, а також щодо порушення вимог законодавства при складанні постанови є непереконливими і спростовуються оглянутими в судовому засіданні документами та відеозаписом події, яка мала місце 22 липня 2021 року за участю сторін, які були надані представником відповідача та третьої особи ОСОБА_2 . З відеозапису вбачається, що правопорушення здійснено саме в населеному пункті, оскільки зазначено широту та довготу, що дає можливість пересвідчитись, що дане місце є населеним пунктом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно з КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Однак це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог. Також обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14.03.2018 по справі №760/2846/174 та від 14.02.2018 по справі №536/583/17.

З матеріалів справи вбачається, що лазерний вимірювач швидкості TruCam № ТС008446, що використовувався під час фіксації дій позивача, був зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом №UA.TR.001 241-18, який діє до 26.12.2028, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

Згідно з листом ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 01.10.2019 №22-38/49, опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCAM, не передбачене експлуатаційними документами, методикою повірки або іншими нормативними документами. У вищезазначеному листі проінформовано також, що прилад TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлено на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового транспортного засобу, вимірювання швидкості руху транспортного засобу, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації. Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год., максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах :+/- 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; +/-1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Отже, TruCam № ТС008446 є засобом вимірювальної техніки, експлуатація якого не обмежена чинним законодавством, а тому зафіксовані останнім відомості щодо перевищення позивачем встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год, є доказом в розумінні статті 251 КУпАП та ст.ст. 73-76 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова серії ЕАО №4521917 від 22.07.2021 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є законною, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача інспектора 1-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Радзівлюка Євгенія Сергійовича, про скасування постанови серії ЕАО №4521917 від 22.07.2021 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України, викладеним в новій редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантану, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19)» №731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: