Справа № 420/15613/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича (вул. Погранична, 9, м. Миколаїв, 54020) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича по виданню наказу від 11.02.2021 року №11 «Про визнання підписанта, що діє виключно в судах без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами та обов`язками сторони, третьої особи в т.ч. подання процесуальних документів, оскарження судових рішень, посвідчення копій»;

- зобов`язати директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві скасувати наказ від 11.02.2021 року за №11.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що директор Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титор Дмитро Павлович 11.02.2021 року підписав наказ «Про визнання підписанта, що діє виключно в судах без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами та обов`язками сторони, третьої особи в т.ч. подання процесуальних документів, оскарження судових рішень, посвідчення копій», відповідно до якого головного спеціаліста-юриста відділу матеріально-технічного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві Горнецьку Марію Вікторівну визнано особою, яка може брати участь у судових справах, судових процесах та вчиняти дії в усіх судах України в інтересах та від імені Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, без окремого доручення.

27.09.2021 року за вх. № 52887/21 від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що частиною першою статті 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Загальні засади державної реєстрації, а також її основні принципи визначені в статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість та публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі. Частиною першою статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр). Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, з- поміж інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"). Відповідно до пункту другого частини першої статті 1 цього закону витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час. визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. При цьому, згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Горнецькій Марії Вікторівни надані наступні повноваження: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (підписант діє виключно в судах без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами та обов`язками сторони, третьої особи в т.ч. подання процесуальних документів, оскарження судових рішень, посвідчення копій). Отже, наявність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням наявності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд. Частиною 3 статті 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» визначені повноваження директора територіального управління, серед яких є право видання у межах своїх повноважень наказів і розпоряджень (п.5 ч.3 ст. 13). Будь-яких обмежень компетенції директора територіального управління, не встановлено, а у разі їх наявності, такі обмеження обов`язково повинні бути відображені в нормативно-правових актах юридичної особи та зареєстровані реєстратором. Відповідно до Положення про Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві від 29.12.2020 №876, директор ТУ ДБР очолює ТУ ДБР, організовує його роботу та здійснює загальне керівництво його діяльністю, координує та контролює діяльність структурних підрозділів ТУ ДБР. З системного аналізу зазначених положень вбачається, що саме шляхом видання наказів та розпоряджень директором здійснюється, зокрема організація, координація та контроль діяльності ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Заяви чи клопотання від сторін.

04.10.2021 року за вх. № 54155/21 від представника позивача надійшла заява про стягнення витрат позивача пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

22.10.2021 року за вх. №ЕП/28699/21 від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві надійшло клопотання про відмову у стягненні витрат на правову допомогу.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою суду від 08.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Обставини справи.

11.02.2021 року директором Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титор Дмитром Павловичем прийнято наказ № 11 «Про визнання підписанта, що діє виключно в судах без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами та обов`язками сторони, третьої особи в т.ч. подання процесуальних документів, оскарження судових рішень, посвідчення копій», відповідно до якого головного спеціаліста-юриста відділу матеріально-технічного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві Горнецьку Марію Вікторівну визнано особою, яка може брати участь у судових справах, судових процесах та вчиняти дії в усіх судах України в інтересах та від імені Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, без окремого доручення директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, з правами, що надані стороні, третій особі, особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, у тому числі, але не виключно, з правом подання, відмови, зміни, відкликання позову, подання, відкликання, відмови від апеляційних, касаційних скарг, посвідчення копій документів, зокрема щодо підтвердження повноважень.

Позивач, вважаючи дії директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо прийняття наказу від 11.02.2021 року №11 протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Положенням частини п`ятої статті 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Отже, стаття 55 КАС України передбачає дві форми участі сторін в адміністративній справі, а саме: участь через представника (представництво) і особисту участь (самопредставництво).

Так, з урахуванням положень Конституції України, з 01 січня 2020 року представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами. Питання самопредствництва не закріплені в нормах Конституції України, але ці питання регламентовані положеннями відповідних кодексів.

Зокрема, частинами третьою та четвертою статті 55 КАС України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» від 12 листопада 2015 року № 794-VIII (далі - Закон № 794-VIII), державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 Закону № 794-VIII передбачено, що Державне бюро розслідувань організовується і діє на засадах, зокрема: відкритості та прозорості діяльності Державного бюро розслідувань для суспільства та демократичного цивільного контролю, підзвітності і підконтрольності визначеним законом державним органам. Державне бюро розслідувань діє гласно тією мірою, що не порушує права і свободи людини і громадянина, не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства та законодавства про державну таємницю.

Так, згідно із ч.1 ст.4 Закону № 794-VIII незалежність Державного бюро розслідувань від незаконного втручання у його діяльність гарантується, зокрема, визначеними цим та іншими законами:

1) спеціальним статусом Державного бюро розслідувань, особливим порядком, фінансування та організаційного забезпечення діяльності;

2) особливим порядком добору, призначення та звільнення Директора Державного бюро розслідувань, а також вичерпним переліком підстав для припинення його повноважень, визначеним цим Законом;

3) порядком здійснення повноважень Державним бюро розслідувань та його працівниками;

5) забороною незаконного втручання у здійснення повноважень працівників Державного бюро розслідувань;

6) належною оплатою праці працівників Державного бюро розслідувань і соціальними гарантіями;

7) правовим захистом і забезпеченням особистої безпеки працівників Державного бюро розслідувань, їхніх близьких родичів.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону № 794-VIII Державне бюро розслідувань відповідно до покладених на нього завдань та у межах своєї компетенції, зокрема:

використовує гласних і негласних штатних та позаштатних працівників на підставах та в порядку, встановлених законом, дотримуючись умов добровільності і конфіденційності цих відносин, матеріально і морально заохочує осіб, які надають допомогу в запобіганні, виявленні, припиненні і розслідуванні кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Державного бюро розслідувань;

організовує забезпечення особистої безпеки осіб рядового і начальницького складу, державних службовців Державного бюро розслідувань та інших визначених законом осіб, а також захист осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, від протиправних посягань;

забезпечує відповідно до законодавства додержання режиму захищеної законом таємниці та іншої інформації з обмеженим доступом, а також визначеного законом порядку оприлюднення та надання доступу до публічної інформації.

Також, в п.1 ч.1 ст.7 Закону № 794-VIII зазначено, що Державне бюро розслідувань та його уповноважені посадові особи з метою виконання покладених на них завдань здійснюють на підставах і в порядку, встановлених законом, гласні та негласні оперативно-розшукові, оперативно-розшукову діяльність, слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові) дії з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Державного бюро розслідувань.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 9 Закону № 794-VIII систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи.

Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління.

Частинами 5-6 ст.9 Закону № 794-VIII передбачено, що територіальні управління Державного бюро розслідувань є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Територіальні управління Державного бюро розслідувань діють на підставі положень, що затверджуються Директором Державного бюро розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону № 794-VIII до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань.

Так, згідно із ч.1 ст.18 Закону № 794-VIII працівники Державного бюро розслідувань під час виконання покладених на них обов`язків є представниками влади, діють від імені держави і перебувають під її захистом. Ніхто, за винятком уповноважених посадових осіб державних органів у передбачених законами випадках, не має права втручатися в їхню законну діяльність.

В інтересах забезпечення особистої безпеки працівників Державного бюро розслідувань та членів їхніх сімей не допускається розголошення в засобах масової інформації відомостей про місце проживання цих осіб. Відомості про проходження служби працівниками Державного бюро розслідувань надаються з дозволу Директора Державного бюро розслідувань або його заступника.

Висновки суду.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 11.02.2021 року директором Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титор Дмитром Павловичем прийнято наказ № 11 «Про визнання підписанта, що діє виключно в судах без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами та обов`язками сторони, третьої особи в т.ч. подання процесуальних документів, оскарження судових рішень, посвідчення копій».

Відповідно до п.1 Наказу №11 головного спеціаліста-юриста відділу матеріально-технічного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві Горнецьку Марію Вікторівну визнано особою, яка може брати участь у судових справах, судових процесах та вчиняти дії в усіх судах України в інтересах та від імені Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, без окремого доручення директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, з правами, що надані стороні, третій особі, особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, у тому числі, але не виключно, з правом подання, відмови, зміни, відкликання позову, подання, відкликання, відмови від апеляційних, касаційних скарг, посвідчення копій документів, зокрема щодо підтвердження повноважень.

Суд звертає увагу на те, що з урахуванням положень статті 55 КАС України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Згідно із ч.ч. 5-6 ст.9 Закону № 794-VIII Територіальні управління Державного бюро розслідувань є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Територіальні управління Державного бюро розслідувань діють на підставі положень, що затверджуються Директором Державного бюро розслідувань.

Згідно з ч.1 ст. 13 Закону № 794-VIII Директори територіальних управлінь Державного бюро розслідувань та їх заступники, керівники підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань та їх заступники призначаються на посаду та звільняються з посади Директором Державного бюро розслідувань.

У відповідності до ч.3 ст. 13 Закону № 794-VIII Директор територіального управління Державного бюро розслідувань:

1) організовує роботу відповідного територіального управління щодо виконання повноважень Державного бюро розслідувань, наказів і розпоряджень Директора Державного бюро розслідувань;

2) призначає на посади та звільняє з посад працівників відповідного територіального управління, крім тих, які призначаються Директором Державного бюро розслідувань відповідно до статті 12 цього Закону;

3) вносить Директору Державного бюро розслідувань подання про присвоєння у встановленому законодавством порядку спеціальних звань особам рядового і начальницького складу та рангів державних службовців працівникам відповідного територіального управління;

4) вносить Директору Державного бюро розслідувань пропозиції щодо структури та штатної чисельності відповідного територіального управління;

5) видає у межах своїх повноважень накази і розпорядження;

6) здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами, у тому числі має право в межах своєї компетенції особисто реалізовувати повноваження Державного бюро розслідувань, визначені цим Законом.

Судом встановлено, що Наказом від 29.12.2020 року № 876 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. затверджено Положення про Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Положення, директор ТУ ДБР видає в межах повноважень накази і розпорядження.

Наказом директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича №8-ос від 29.01.2021 року, призначено на посаду головного спеціаліста-юриста відділу матеріально-технічного забезпечення ТУ ДБР у м. Миколаєві з 01.02.2021 року ОСОБА_2 .

У посадовій інструкції головного спеціаліста-юриста зазначено, що основною метою посади є, зокрема, представлення інтересів ТУ ДБР у м. Миколаєві в судах та інших органах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що головний спеціаліст-юрист Горнецька Марія Вікторівна є належним представником ТУ ДБР у м. Миколаєві уповноваженим брати участь у судових справах, судових процесах та вчиняти дії в усіх судах України в інтересах та від імені Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, без окремого доручення директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, з правами, що надані стороні, третій особі, особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, у тому числі, але не виключно, з правом подання, відмови, зміни, відкликання позову, подання, відкликання, відмови від апеляційних, касаційних скарг, посвідчення копій документів, зокрема щодо підтвердження повноважень.

Отже, наказ директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 11.02.2021 року № 11 прийнятий у передбачений законом спосіб та в межах повноважень, а тому відсутні підстави для його скасування.

З огляду на вищевказане, у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дії директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича по виданню наказу від 11.02.2021 року №11 «Про визнання підписанта, що діє виключно в судах без окремого доручення (самопредставництво) з усіма правами та обов`язками сторони, третьої особи в т.ч. подання процесуальних документів, оскарження судових рішень, посвідчення копій» та, як наслідок, відсутні підстави для зобов`язання Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві скасувати вказаний наказ №11 від 11.02.2021 року.

Оцінивши докази, які є у справі та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві Титора Дмитра Павловича (вул. Погранична, 9, м. Миколаїв, 54020) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Бутенко А.В.

.