Справа № 320/7548/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2021-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 жовтня 2021 року Справа № 320/7548/20 Провадження №ЗП/280/73/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» до Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797), Державної податкової служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду з Київського окружного адміністративного суду відповідно до ухвали від 12.07.2021 надійшла адміністративна справа №320/7548/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Київській області (далі відповідач 1), Державної податкової служби України (далі відповідач 2), відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області №1779349/42100717 від 29.07.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 04.10.2019, №1779352/42100717 від 29.07.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 04.10.2019;

- зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №6 від 04.10.2019, №13 від 04.10.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні, проте позивачем було отримано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в якій зазначено, що документ прийнято, але його реєстрація зупинена. Зазначає, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних №6 від 04.10.219 та №13 від 04.10.2019 стало те, що податкова накладна №6 від 04.10.2019 відповідала вимогам пп.1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, а податкова накладна №13 від 04.10.2019 відповідала вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, однак у квитанціях не було зазначено, які саме документи потрібні для позитивного рішення та реєстрації податкової накладної. Вважає прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН необґрунтованими, протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, оскільки вони не містять конкретного визначення тих документів, які на думку відповідачів, не надані, що в свою чергу робить це рішення формальними та такими, що не ґрунтуються на результатах аналізу пакету документів платника податків. На підставі вищезазначеного, просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення відповідача 1, у зв`язку із чим зобов`язати також відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №6 від 04.10.219 та №13 від 04.10.2019. Також до позовної заяви додано клопотання про стягнення правничих витрат у розмірі 3000,00 грн. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити.

25 серпня 2021 року ухвалою суду прийнято до провадження справу №320/7548/20 (провадження ЗП/280/73/21), розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання протягом шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Відповідачам запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

07.10.2021 від представника відповідачів через канцелярію суду (вх. №57680) поданий відзив на позов. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідачі зазначили, що реєстрація спірних податкових накладних зупинено відповідно до пункту п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Відповідач зазначає, що позивачем дійсно подавались до комісії додаткові документи, проте не у повному обсязі. Вказує, що ГУ ДПС у Київській області встановлено, що ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» (код 42100717) не надано документи щодо придбання товару, а також щодо реалізації товару, товарно-транспортна накладна, виписки з банку. Крім того, ТОВ «ЕКСТЕНСО ЛТД» (код 42100717) знаходиться в списку ризикових з 05.02.2020. Таким чином, подані Позивачем документи не відповідають вичерпному переліку (п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних). Також на думку відповідачів, подані первинні докумнти позивача мають недоліки. За таких обставин, відповідач 1 вважає, що ним правомірно було прийнято оскаржуване рішення, а позовні вимоги задоволенню не підлягають. Заявлена позивачем позовна вимога про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в обхід порядку формальної перевірки ГУ ДПС у Київській області документів для такої реєстрації та повноважень ДПС України щодо прийняття рішення про реєстрацію - є порушенням дискреційних повноважень податкового органу щодо подання відповідачу висновку щодо реєстрації податкових накладних. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.10.2021 замінено відповідача 1, а саме: Головне управління ДПС у Київській області () на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797).

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» зареєстровано як юридична особа 02.05.2018 за номером 0040725, видами діяльності є (код КВЕД): 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.

29.08.2019 р. Позивач (Постачальник) та ТОВ «Елтранс - Україна» (Покупець) уклали договір №201907.2, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю обладнання та прилади, визначений Специфікацією, а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити цей товар.

04.10.2019р. на виконання умов Договору Позивач поставив Покупцю товар згідно Рахунку на оплату №1 від 08.08.2019 року; Видаткової накладної №0410-1 від 04.10.2019 року, товарно-транспортної накладної №Р0410-1 від 04.10.2019р., Акту приймання-передачі ТМЦ №2 від 04.10.2019р.

Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №2035 від 30.09.2019р., №1944 від 08.08.2019р., №2203 від 29.11.2019р., №16 від 24.09.2019р.

За даною поставкою виписані податкові накладні №6 від 04.10.2019 року та №13 від 04.10.2019 року.

Звертаємо увагу на те, що податкові накладні виписані з урахуванням податкових накладних №10 від 24.09.2019р., №30 від 30.09.2019р., які були складені у зв`язку із попередньою оплатою (аванс).

28.10.2019 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача 1 на реєстрацію була подана податкова накладна №6 від 04.10.2019.

Податкові накладні надавались відповідачу в електронному вигляді, засобами програмного забезпечення «Me.doc».

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції від 28.10.2019 реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. В якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних відповідачем вказано, що: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН» Запопоновано надати пояснення.

27.07.2020 на виконання вимог п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до відповідача 1 на реєстрацію була подана податкова накладна №13 від 04.10.2019.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції від 27.07.2020 реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 04.10.2019р. №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

27 липня 2020 року Позивачем були письмові пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операції, а саме: Супровідний лист; Витяг ПДВ; Виписка з ЄДР; Наказ про призначення на посаду директора; Протокол про зміну засновника; Довідка 20-ОПП Склад; Договір оренди складу №1/СО від 13.06.2018 р.; Акт приймання-передачі приміщення (Склад); Договір оренди офісу№104-ОФ від 13.06.2018 р.; Акт приймання-передачі приміщення (Офіс); Додаткова угода №1 до договору оренди №1/СО від 01.01.2019 р.; Додаткова угода №2 до договору оренди №1/СО від 01.01.2020 р.; Додаткова угода №1 до договору оренди №104-ОФ від 01.01.2019 р.; Додаткова угода №2 до договору оренди №104-ОФ від 01.01.2019 р.; Договір поставки №0807/Е від 07.08.2019 р.; Рахунок-фактура №43 від 07.08.2019 р.; Видаткова накладна №39 від 04.10.2019 р.; Платіжне доручення (вихідне) №183 від 08.08.2019 р. на суму 2 011 530,00 грн.; Платіжне доручення (вихідне) №254 від 24.09.2019 р. на суму 1 005 765,00 грн.; Платіжне доручення (вихідне) №272 від 30.09.2019 р. на суму 1 005 765,00 грн.; Договір поставки №201907.2 від 07.07.2019 р.; Специфікація №1 від 08.08.2019 р. до договору поставки №201907.2 від 07.07.2019р.; Специфікація №2 від 13.08.2019 р. до договору поставки №201907.2 від 07.07.2019р.; Рахунок-фактура №1 від 08.08.2019 р.; Видаткова накладна №0410-1 від 04.10.2019 р.; Товарно-транспортна накладна №Р0410-1 від 04.10.2019 р.; Платіжне доручення (вхідне) №1944 від 08.08.2019 р. на суму 2 039 420,00 грн.; Платіжне доручення (вхідне) №16 від 13.08.2019 р. на суму 1 017 589,00 грн.; Платіжне доручення (вхідне) №2035 від 30.09.2019 р. на суму 1 017 589,00 грн.; Платіжне доручення (вхідне) №2203 від 29.11.2019 р. на суму 771 063,92 грн.; Акт приймання-передачі ТМЦ №2 від 04.10.2019р.;Оборотно-сальдова відомість по рахунку №361 (розрахунки з покупцями) за 2019 р.; Оборотно-сальдова відомість по рахунку №631 (розрахунки з постачальниками) за період березень 2019 р. - червень 2020 р.

29 липня 2020 року комісією ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення №1779349/42100717 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 04.10.2019р. №1779352/42100717 про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 04.10.2019р.в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме:

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та зазначено (документи, які не надано необхідно підкреслити).

Не погоджуючись з таким рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до висновків, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 КАС України, відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів п. 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок № 117), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Зі змісту квитанції від 28.10.2019 вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 «Критерії ризиковості платника податку».

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом грубо порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми п. 13 Порядку № 117, оскільки ним не зазначено у Квитанції конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних.

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у Квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв.

Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і п. 13 Порядку № 117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Відзив відповідача-1 також не містять будь-яких пояснень, який саме критерій ризиковості платника податку застосовано у даному випадку.

Відповідно, контролюючий орган не зміг пояснити обставини, на підставі яких відповідач дійшов висновку про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення реєстрації зазначених накладних.

Слід також зазначити, що пп. 1.6 п. 1 Критеріїв, визначених на момент спірних правовідносин листом ДФС від 05.11.2018 №4065/99-99-07-05-04-18 містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №4065/99-99-07-05-04-18, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Крім того, відповідачами також не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

При цьому пунктами 6 та 7 Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм видно, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку № 117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, як зазначено в квитанціях, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, відповідачем-1 застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію Податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком № 117.

Суд зазначає, що на момент прийняття Головним управлінням ДПС у Київській області оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, набрав чинності з 01.02.2020 року (далі по тексту - Порядок №1165).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі, коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно із пунктом 6 Порядку №1165 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість затверджені Додатком №1до Порядку №1165.

Як зазначено у квитанції від 27.07.2020 підставою для зупинення реєстрації податкової накладної №13 від 27.07.2020 вказано, що позивач відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абзацу другого пункту 25, абзацу першого пункту 26 Порядку №1165 Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Відповідно до п. 5 Наказу №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з п. 6 Наказу №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Відповідно до п. 7 Наказу №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно п. 9 Наказу №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Відповідно до п. 10 Наказу №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Пунктом 11 Наказу №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Зі спірного рішення вбачається, що вони прийняті з посиланням на ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання- передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

Зазначена підстава є цитатою пункту 5 Наказу №520, тобто формулювання підстави є абстрактним та формальним.

У спірному рішенні відсутня будь-яка конкретизація, яких саме документів не вистачило для прийняття комісією ГУ ДПС у Київській області рішення про реєстрацію податкової накладної № 6 від 04.10.2019, №13 від 04.10.2019.

Також, у спірних рішеннях не вказано, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Більш того податковий орган не вказав, чому наданих позивачем документів недостатньо для реєстрації податкових накладних, які документи були взяті ним до уваги, а які відхилені та причини їх неприйняття, чи містили документи дефекти, тощо.

Таким чином, позиція податкового органу, щодо ненадання платником податку копій документів, згідно з п. 201.16 статті 201 ПК України, Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, є необґрунтованою, а в оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтувань причин відмови в реєстрації податкових накладних, складених позивачем.

При цьому, пропозиція надання документів вказана без конкретизації їх переліку, що не відповідає суті предмета розгляду, адже посилаючись на відповідний пункт Критеріїв ризиковості здійснення операцій, комісія регіонального рівня зобов`язана вказати у Квитанції про зупинення реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування в ЄРПН чіткий перелік документів, які необхідні для прийняття рішення.

Формальне зазначення у Квитанції пропозиції «надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН» є лише дублюванням норми підпункту 3 п. 11 Порядку №1165: «пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації».

Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документа.

27 липня 2020 року Позивачем були письмові пояснення та скановані копії первинних документів на підтвердження господарської операції, а саме: Супровідний лист; Витяг ПДВ; Виписка з ЄДР; Наказ про призначення на посаду директора; Протокол про зміну засновника; Довідка 20-ОПП Склад; Договір оренди складу №1/СО від 13.06.2018 р.; Акт приймання-передачі приміщення(Склад) ;Договір оренди офісу№104-ОФ від 13.06.2018 р.;Акт приймання-передачі приміщення(Офіс) ;Додаткова угода №1 до договору оренди №1/СО від 01.01.2019 р.;Додаткова угода №2 до договору оренди №1/СО від 01.01.2020 р.;Додаткова угода №1 до договору оренди №104-ОФ від 01.01.2019 р.;Додаткова угода №2 до договору оренди №104-ОФ від 01.01.2019 р.;Договір поставки №0807/Е від 07.08.2019 р.;Рахунок-фактура №43 від 07.08.2019 р.;Видаткова накладна №39 від 04.10.2019 р.;Платіжне доручення (вихідне) №183 від 08.08.2019 р. на суму 2 011 530,00 грн.;Платіжне доручення (вихідне) №254 від 24.09.2019 р. на суму 1 005 765,00 грн.;Платіжне доручення (вихідне) №272 від 30.09.2019 р. на суму 1 005 765,00 грн.;Договір поставки №201907.2 від 07.07.2019 р.;Специфікація №1 від 08.08.2019 р. до договору поставки №201907.2 від 07.07.2019р.;Специфікація №2 від 13.08.2019 р. до договору поставки №201907.2 від 07.07.2019р.;Рахунок-фактура №1 від 08.08.2019 р.;Видаткова накладна №0410-1 від 04.10.2019 р.;Товарно-транспортна накладна №Р0410-1 від 04.10.2019 р.;Платіжне доручення (вхідне) №1944 від 08.08.2019 р. на суму 2 039 420,00 грн.;Платіжне доручення (вхідне) №16 від 13.08.2019 р. на суму 1 017 589,00 грн.;Платіжне доручення (вхідне) №2035 від 30.09.2019 р. на суму 1 017 589,00 грн.;Платіжне доручення (вхідне) №2203 від 29.11.2019 р. на суму 771 063,92 грн.; Акт приймання-передачі ТМЦ №2 від 04.10.2019р.;Оборотно-сальдова відомість по рахунку №361 (розрахунки з покупцями) за 2019 р.;Оборотно-сальдова відомість по рахунку №631 (розрахунки з постачальниками) за період березень 2019 р.- червень 2020 р.

Також суд зазначає, що податкові накладні виписані з урахуванням податкових накладних №10 від 24.09.2019р., №30 від 30.09.2019р., які були складені у зв`язку із попередньою оплатою (аванс).За умовами договору транспортування товару здійснювалось на умовах EXW відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів у редакції «Інкотермс- 2010» за рахунок Покупця. У зв`язку з чим, товар поставлявся найманим перевізником ТОВ «ГРЕИТ», за замовленням та за рахунок ТОВ «ЕЛТРАНС УКРАЇНА», зі складу постачальника Позивача ТОВ «КОМЕРЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА ФІРМА «ПРОМІКС», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 18-В, напряму на склад покупця ТОВ «ЕЛТРАНС УКРАЇНА» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кольорова, буд. 7. Вказану продукцію Позивач придбав: у ТОВ «КОМЕРЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА ФІРМА «ПРОМІКС» на підставі договору №0807/Е від 07.08.2019р., згідно рахунку на оплату №43 від 07.08.2019р., Видаткової накладної №39 від 04.10.2019 року. Сплата за поставлений товар виконана в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №183 від 08.08.2019р., №254 від 24.09.2019р., №272 від 30.09.19р.

По податковим накладним №6 від 04.10.2019р., №13 від 04.10.2019р., які були зупинені в в Єдиному реєстрі податкових накладних, реалізовувався товар, який Позивач має на приході, згідно з податковою накладною (отриманою) №2 від 08.08.2019р., ПН№5 від 25.09.2019р., ПН№7 від 30.09.2019р. від ТОВ «КОМЕРЦІЙНО-ПРОМИСЛОВА ФІРМА «ПРОМІКС», а отже даний товар відслідковується по ланцюгу постачання.

Зовнішньоекономічні контракти не укладались. Інвентаризація підприємством не проводилась згідно ч.1 ст.10 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.7 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 № 879, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 р. за № 1365/26142.

Відтак, на переконання суду, надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарських операцій позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

У цьому контексті суд вказує, що всі надані позивачем як суду, так і Головному управлінню ДПС у Київській області первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, а тому підтверджують факт здійснення господарської операції.

Отже, відповідність обсягу реалізованих позивачем товарів/послуг підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які за допомогою сервісу «Електронний кабінет платника» були надіслані позивачем податковій службі України для врахування під час вирішення питання про реєстрацію податкової накладної.

При цьому, відповідачі в оскаржуваному рішенні, а також і представник відповідачів під час розгляду справи не навів доводи щодо порушень законодавства при складенні поданих документів.

Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

В даному випадку, відповідачами ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не виказано у відповідному рішенні.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що спірні рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пп.14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних/розрахунків коригування ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами

При цьому, згідно з нормами п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України, до якої з 21 серпня 2019 року перейшли повноваження ДФС України.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні № 6 від 04.10.2019, №13 від 04.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД».

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у загальній сумі 4204,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 813 від 14.08.2020.

Щодо правничих витрат.

Частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача до позову додано клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за підготовку позовної заяви у сумі 2000,00 грн.

Представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» у даній справі здійснювалось Адвокатом Хілько Альоною Василівною на підставі довогору про надання правової допомоги №66 від 07.08.2020.

Також до договору доданий ордер серії АР № 1021204 від 07.08.2021, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №002414 від 22.10.2019.

Згідно рахунку-фактури № 6601 від 07.08.2020 Позивачем сплачено витрати на правничу допомогу у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 808 від 13.08.2020 на суму 3000,00 грн.

Актом приймання-передачі наданих послуг від 13.08.2020 сторонами погоджена вартість послуг адвоката у розмірі 3000,00 грн.

У детальному описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, неохідних для надання правничої допомоги у справі, адвокатом надані наступні послуги: підготовчка позовної заяви з додатками, вартість 3000,00 грн.

З огляду на вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дослідивши матеріали справи, враховуючи принцип співмірності, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування вартості послуг на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ ВП: 44096797).

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 119-Б; офіс 26; ) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ), до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А; код ЄДРПОУ ВП 44096797) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області №1779349/42100717 від 29.07.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 04.10.2019, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД».

Зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №6 від 04.10.2019, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД», датою її подання на реєстрацію.

Визнати протиправним і скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Київській області №1779352/42100717 від 29.07.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної №13 від 04.10.2019, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД».

Зобов`язати Державну податкову служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №13 від 04.10.2019, яка подана Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД», датою її подання на реєстрацію.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 119-Б; офіс 26; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А; код ЄДРПОУ ВП 44096797) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн 00 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСТЕНСО ЛТД» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 119-Б; офіс 26; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-А; код ЄДРПОУ ВП 44096797) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 29.10.2021.

Суддя М.С. Лазаренко