Справа № 120/7206/20-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/7206/20-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

02 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Семка Ю.А.

представників відповідача: Андріюк О.О., Мураховського В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.11.2020 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.06.2021 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.11.2020 року № .

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

В судовому засіданні представники відповідача вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Хмільницьке" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.05.2016 року по 30.09.2018 року, валютного законодавства за період з 01.05.2016 року по 30.09.2018 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податку на доходи фізичних осіб за період з 01.05.2016 року по 30.09.2018 року.

За результатом проведеної перевірки податковим органом складено акт від 28.01.2019 року №172/1401/00692245, у якому зафіксовано порушення, зокрема:

- пп.14.1.185 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість по деклараціях за якими здійснюються розрахунки з бюджетом на загальну суму 9605831 грн, у тому числі за: червень 2016 року в сумі 4740 грн, листопад 2016 року в сумі 684682 грн, січень 2017 року в сумі 1829574 грн, березень 2017 року в сумі 1569064 грн, серпень 2017 року в сумі 60052 грн, вересень 2017 року в сумі 3459 грн, жовтень 2017 року в сумі 5317852 грн, листопад 2017 року в сумі 19561 грн, грудень 2017 року в сумі 31385 грн, січень 2018 року в сумі 32985 грн, лютий 2018 року в сумі 26293 грн, березень 2018 року в сумі 6031 грн, вересень 2018 року в сумі 20153 грн.

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість по деклараціях з позначкою 0121 (спеціальні) всього у сумі 5029525 грн., в т.ч. за листопад 2016 року в сумі 5029525 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 28.01.2019 року №172/1401/00692245, позивач подав заперечення на акт до Головного управління ДФС у Вінницькій області, за наслідком розгляду яких вони залишені без змін.

В подальшому, на підставі акту перевірки від 28.01.2019 року №172/1401/00692245, Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення:

- № від 25.02.2019 року, яким збільшено суму грошових зобов`язань за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт та послуг) в сумі 14635356 грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 7317678 грн.

- № від 25.02.2019 року, яким застосовано штраф за відсутність складення /реєстрації податкової накладної на суму 7 080 516 грн.

12.11.2020 року Головне управління ДПС у Вінницькій області листом повідомило про відкликання податкового повідомлення-рішення № від 25.02.2019 року. Також, прийнято рішення № від 12.11.2020 року, яким застосовано штраф за відсутність складення /реєстрації податкової накладної на суму 5 299 112 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України), яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, статтею 209 ПК України до 31.12.2016 року було регламентовано спеціальний режим оподаткування операцій з постачання сільськогосподарських товарів/послуг.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації.

Підпунктом 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 ПК України передбачено, що якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до пункту 49 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених платниками сільськогосподарськими підприємствами, що до 01.01.2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 209.7 статті 209 цього Кодексу, має бути здійснена не пізніше 15.01.2017 року.

Реєстрація зазначених в абзаці першому цього пункту податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних не може здійснюватися з порушенням строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до 31.12.2016 року податкове законодавство встановлювало спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства та надавало можливість здійснити за таким режимом реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування до 15.01.2017 року.

Тобто, до вказаної граничної дати суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність у сфері сільського господарства, мали певне пільгове податкове становище, а після 15.01.2017 року - підлягають оподаткуванню за загальними правилами.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ "Хмільницьке" в грудні 2016 року отримало від ТОВ "Зерно-Агротрейд" аванс на кукурудзу, на суму попередньої оплати згідно вимог чинного законодавства було складено та (зареєстровано податкову накладну №184/2 від 27.12.2016 року в сумі 108 600 000 гри., в т.ч. ПДВ - 18 100 000 грн. Дана податкова накладна включена Товариством до податкових зобов`язань в грудні 2016 року по декларації з позначкою 0121 (спеціальної).

Тобто, дана податкова накладна реєструвалась підприємством в умовах спеціального режиму оподаткування ПДВ. Згідно з спеціальним режимом сума ПДВ, нарахована підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого підприємства дія відшкодування суми податку сплаченої постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей (п.209.2 ПКУ).

Однак, згідно з Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо збалансованості бюджетних надходжень" від 20.12.2016 року з 01.01.2017 року ст.209 ПКУ втратила чинність. Отже всі підприємства, які використовували спеціальний режим оподаткування ПДВ "автоматично" переходили на загальну систему .

Тому, пунктом 49 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу було встановлено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами, що до 01.01.2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу, за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 209.7 статті 209 Кодексу, має бути здійснена не пізніше 15.01.2017 року. Реєстрація зазначених в абзаці першому цього пункту податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних не може здійснюватися з порушенням строку, визначеного абзацом першим цього пункту.

Встановлено, що підприємством було укладено Додаткову угоду від 16.01.2017 року про повернення ТОВ "Зерно-Агротрейд" попередньої оплати за кукурудзу та поставки іншої сільськогосподарської продукції (пшениці).

Незважаючи на приписи пункту 49 підрозділу 2 розділу XX "Перехідних положень" ПКУ 16.01.2017 року ТОВ "Хмільницьке" було складено та зареєстровано розрахунок коригування №3 від 16.01.2017 року до податкової накладної № 184/2 від 27.12.2016 року (зареєстровано в ЄРПН за № від 30.01.2017 року) на зменшення податкових зобов`язань, в зв`язку з поверненням грошових коштів на суму 84600000,00 гри в т.ч. ПДВ 14100000,00 грн.

Проте, кодексом не передбачено можливості реєстрації в ЄРПН після 15.01.2017 року розрахунку коригування до податкової накладної складеної у 2016 році в межах спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу. В Перехідних положеннях Податкового кодексу чітко установлено термін, не пізніше 15.01.2017 року, до якого потрібно було переглянути всі незакриті спецрежимні податкові накладні (аванси) та у разі потреби відкоригувати або повернути, якщо підприємство цього не зробило, воно повинно було поставити покупцю ту продукцію, за яку надійшла попередня оплата.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України - якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін. перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, сучи податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із п. 21 Порядку заповнення податкової накладної затвердженого Наказом МФ України від 31.12.2015 року №1307 (зі (мінами внесеними наказом МФУ №276 від 23.02.2017 року) при здійсненні коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг. постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (даті - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Коли після отримання коштів та складання податкової накладної відбувається зміна кількості/вартості та номенклатури товарів/послуг в межах отриманої суми (тобто ні товари/послуги, ні кошти не повертаються), постачальник (продавець) на дату постачання товарів/послуг складає розрахунок коригування до податкової накладної, складеної на дату отримання коштів, в якому одним рядком зазначає показники зі знаком "-" щодо товарів/послуг, номенклатура яких виправляється, та другим рядком - зі знаком "+" щодо товарів/послуг. які фактично постачаються на їх заміну. При цьому у графі 2 зазначається причина коригування - "зміна номенклатури".

Такий розрахунок коригування товариством "Хмільницьке" не був виписаний та зареєстрований в ЄРПН, тому податкове зобов`язання яке виникло по ПН №184/2 від 27.12.2016 року в сумі 5 299 112 грн, як оплата за кукурудзу не можна вважати податковим зобов`язанням за реалізовану пшеницю.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, якщо відсутній розрахунок коригування на зміну номенклатури зареєстрований в ЄРПН у встановленому законом порядку, попередня оплата за кукурудзу та поставка пшениці є окремими господарськими операціями.

В даному випадку, оскільки податкова накладна по взаємовідносинах ТОВ "Хмільницьке" з ТОВ "Зерно-Агротрейд" в частині реалізації пшениці не підпадає під зміни Податкового кодексу, які було внесено п.73 до підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ, відповідачем правомірно застосовано до позивача фінансові санкції к вигляді штрафу за відсутність/ складення податкової накладної.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду апеляційної інстанції, відповідачем доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 12.11.2020 року № з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 листопада 2021 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.