Справа № 300/4602/21
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2021-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2021 р. справа № 300/4602/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.04.2021 за № 002102/0706, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.04.2021 за № 002102/0706.
Позовні вимоги мотивовані тим, що контролюючий орган за наслідками проведеної перевірки дійшов неправомірного висновку про порушення суб`єктом господарювання вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального". Однак, на думку позивача, такий висновок ґрунтується виключно на припущеннях, тому прийняте за результатами такої перевірки рішення підлягає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.08.2021 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.
02.09.2020 представником позивача зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуті.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 відкрито провадження у даній справі.
Відповідач скористався свої правом подання відзиву на позовну заяву, згідно з яким проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, а застосовані згідно такого рішення штрафні санкції відповідають санкції передбаченій за допущене позивачем порушення.
04.10.2021 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач своїм правом на подання заперечення не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено таке.
На підставі наказу за №333-П від 01.03.2021 та направлень на перевірку від 01.03.2021 за №396, №397 працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області 03.03.2021 проведено фактичну перевірку за результатами якої складено акт №1173/09/14/РРО/ НОМЕР_1 від 10.03.2021 (а.с.17-20).
Перевірку проведено за адресою державної реєстрації ФОП ОСОБА_1 : Тлумацький район, с. Олеша.
Перевіркою встановлено, що згідно даних реєстру акцизних накладних в період з серпня по листопад 2020 ФОП ОСОБА_1 отримав від ПрАТ "Зернопродукт МХП" через пересувні акцизні склади значні обсяги пального в загальній кількості 21 399, 14 л. При цьому згідно даних контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 акцизні склади не реєстрував та ліцензії на право зберігання пального не отримував.
На підставі акта фактичної ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.04.2021 за №002102/0706, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 500 000,00 грн.(а.с.20,21).
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.п.19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
За приписами п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Вимогами п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п.75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Як визначено у статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального", під місцем зберігання пального розуміється місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального" імпорт і оптова торгівля алкогольними напоями здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії на оптову торгівлю. Експорт алкогольних напоїв здійснюється суб`єктами господарювання всіх форм власності на підставі ліцензії на виробництво або ліцензії на оптову торгівлю. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Крім цього, статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального" встановлено, що ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Плата за ліцензії справляється органом, що видає ліцензії, у розмірах, встановлених цим Законом, і зараховується до місцевих бюджетів.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Приписами абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального" передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.
Як зазначено вище, перевірка встановила, що згідно з реєстром акцизних накладних в період з серпня по листопад 2020 ФОП ОСОБА_1 отримав від ПрАТ "Зернопродукт МХП" через пересувні акцизні склади значні обсяги пального в загальній кількості 21 399, 14 л. При цьому згідно даних контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 акцизні склади не реєстрував та ліцензії на право зберігання пального не отримував.
Вказана обставина дала підстави перевіряючим сформувати висновок про те, що позивачем допущено порушення у вигляді зберігання пального без наявності ліцензії на право зберігання.
Однак, такий висновок перевірки не відповідає фактичним обставинам встановленим під час перевірки та ґрунтується виключно на припущеннях осіб, які проводили перевірку, з огляду на таке.
Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 провадить підприємницьку діяльність за такими видами економічної діяльності: 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві (основний); 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів; 77.32 надання в оренду будівельних машин і устаткування; 77.31 надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 45-47).
Судом встановлено, що між позивачем та Філією ПрАТ "Зернопродукт МХП" "Перспектив" (МХП) укладено договір про надання послуг/виконання робіт за № 14/07/20-п ОВМ від 14.07.2020, згідно з яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язався у встановлені строки за завданням МХП надати послуги/виконати роботи зазначені в Додатках до Договору, а МХП прийняти та оплатити зазначені послуги/роботи (а.с. 89-91).
Згідно Додатку №3 до вказаного договору, контрагент зобов`язується надати послуги/виконати роботи по збиранню ріпаку та пшениці зазначеною в специфікації технікою та закріпленими водіями (а.с.94).
Додатком № 2 до вказаного договору визначено умови оплати, а саме: шляхом перерахування грошової суми на поточний банківський рахунок контрагента, якщо контрагент купує паливо у МХП згідно окремих договорів оплату у розмірі відсотку ціни палива у складі робіт/послуг МХП, вказаного у Додатку № 3 до договору, сплачує у наступний платіжний день через 7 банківських днів після підписання сторонами акту приймання-передачі послуг/робіт, решту вартості послуг/робіт МХП сплачує у наступний платіжний день через 7 банківських днів після отримання оплати за паливо реалізоване МХП контрагенту по окремому договору у період надання послуг/виконання робіт, вказаний у акті, але не раніше 20 банківських днів з моменту підписання акту; якщо контрагент купував паливо без залучення МХП 100% від вартості послуг/робіт МХП сплачує у наступний платіжний день через 7 банківських днів після підписання сторонами акту (а.с. 92-93).
Також, між ФОП ОСОБА_1 та Філією ПрАТ "Зернопродукт МХП" "Перспектив" (МХП) укладено договір поставки за №14/07/20-ПММ ОВМ від 14.07.2020, згідно з яким МХП зобов`язалось у встановлені строки передати у власність контрагента для подальшого використання у господарській діяльності товар, а контрагент прийняти та сплатити певну грошову суму за товар (а.с. 95-96).
Згідно з Додатком №2 до вказаного договору, предметом договору поставки є постачання паливно-мастильних матеріалів з використанням RFID-карт (а.с. 97-98).
Пунктом 4.1. Додатку №2 визначено, що МХП постачає контрагенту паливно-мастильні матеріали частинами шляхом вибірки контрагентом (довіреною особою контрагента) паливно-мастильних матеріалів на стаціонарні та пересувні (бензовози) джерела видачі палива, через які здійснюється передача паливно-мастильних матеріалів у власність контрагента з використанням RFID-карт, під брендом "WOG" або "ОККО".
Згідно з п. 4.6. Додатку №2, щотижня відображаються в обліку операції реалізації палива контрагенту та реєстрація акцизної накладної. У випадку, якщо в цьому Додатку до договору у п. 8 контрагент повідомив, що має статус платника акцизного податку, або повідомив про набуття такого статусу у відповідності до п. 6.1.6 цього Додатку до договору, МХП складає акцизну накладну із зазначенням реквізитів контрагента.
На виконання договору поставки від 14.07.2020 постачальником поставлено, а покупцем отримано паливно-мастильні матеріали (дизельне паливо) згідно видаткових накладних: №ЗП200001781 від 31.07.2020 року на суму 86 160,29 грн. та реєстр до неї у кількості 4901,040 л.; №ЗП200001845 від 31.08.2020 на суму 170 106,44 грн. та реєстр до неї у кількості 9381,560 л.; №ЗП200002046 від 30.09.2020 на суму 73 369,69 грн. та реєстр до неї у кількості 4234,170 л.; №ЗП200002323 від 31.10.2020 на суму 22 5571,52 грн. та реєстр до неї у кількості 14 917,350 л.; №ЗП200002516 від 30.11.2020 на суму 262 784,04 грн. та реєстр до неї у кількості 14 917,350 л. (а.с. 99-108).
Згідно наведених реєстрів до видаткових накладних судом встановлено, що у період з липня по листопад 2020 позивачем залучено зернозбиральний комбайн марки "NEW HOLLAND CX6090", зернозбиральний комбайн марки "NEW HOLLAND CR9060", зернозбиральний комбайн марки "NEW HOLLAND CR9060", які належать йому на праві власності (а.с. 136-138).
Вказані реєстри до видаткових накладних також підтверджують факт заправки вищевказаних зернозбиральних комбайнів згідно договору поставки № 14/07/20-ПММ ОВМ від 14.07.2020 року, яка здійснювалась частинами в дні виконання ФОП ОСОБА_1 робіт, шляхом переміщення джерела видачі палива (бензовозу) під брендом "WOG" або "ОККО" з використанням RFID-карти.
Також, між ФОП ОСОБА_1 та Івано-Франківським НДЦ продуктивності АПК укладено Договір за №4 від 05.05.2021, згідно з яким Івано-Франківський НДЦ продуктивності АПК зобов`язався надати послуги з розроблення науково-технічної продукції щодо індивідуальних норм витрат палива ПММ на експлуатацію транспортних засобів (комбайни зернозбиральні) марки "NEW HOLLAND CX6090", марки "NEW HOLLAND CR9060" та марки "NEW HOLLAND CR9060", які використовував у своїй господарській діяльності позивач (а.с. 109-111).
Згідно матеріалів науково-технічної продукції "Дослідження і встановлення індивідуальних норм витрат ПММ на експлуатацію комбайнів", які містяться в матеріалах справи встановлено розрахунки витрат зі збирання технікою сільськогосподарської продукції у період, який перевірявся, наявною технікою позивача, підтверджено витрати ПММ (а.с.113-138).
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 особисто виконував зобов`язання за укладеним із замовником договором, а також залучав до виконання робіт ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується цивільно-правовими договорами від 01.07.2020, 01.08.2020, 01.10.2020 та 01.11.2020, актами прийому наданих послуг до цивільно-правових договорів та звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 57-88).
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем доведено, що пальне в загальній кількості 21 399, 14 л. використане ФОП ОСОБА_1 в його господарській діяльності.
В той же час, будь-яких доказів, які б свідчили про зберігання позивачем пального з порушенням вимог законодавства у період з серпня по листопад 2020 року в с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області, в тому числі з використанням стаціонарних ємностей (резервуарів) із значним об`ємом відповідачем не надано.
Більше того, перевіркою сформовано висновок про зберігання пального без наявності ліцензії на зберігання пального, за відсутності встановленого факту наявності такого пального, тобто предмету зберігання.
На думку суду, досліджені відомості реєстру акцизних накладних про придбане позивачем пальне, як єдина фактична підстава висновку перевірки про виявлення факту зберігання пального без ліцензії, за фактичної відсутності будь-якого пального та можливості його зберігання позивачем, виключає сам факт допущення ним відповідного правопорушення у зв`язку із відсутністю події такого порушення та як наслідок, виключає можливість притягнення його до відповідальності.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як наслідок, суд констатує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем без урахуванням усіх обставин та ґрунтується не на встановлених під час перевірки фактичних даних, а на припущеннях осіб, які проводили таку перевірку.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України): вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що ОСОБА_1 не допущено порушення у вигляді зберігання пального без наявності ліцензії.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить висновку про підставність заявлених позовних вимог, тому слід визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2021 за № 002102/0706.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5000 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.04.2021 за № 002102/0706.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.