Справа № 580/1676/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1676/21 Суддя (судді) першої інстанції: Тимошенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Єгорової Н.М., Степанюка А.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року (повний текст виготовлено 12 липня 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішення про застосування штрафу та нарахування пені, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 19.02.2021 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року адміністративний позов задоволено:

Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 19.02.2021 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» та наполягає на правомірності оскаржуваного рішення.

Апелянт вказує, що квитанціями підтверджується здійснення сплати позивачем ЄСВ декілька разів на помилковий рахунок, у зв`язку з чим кошти на правильний рахунок не надходили, а платник мав змогу перевірити рахунки для переразування коштів на офіційному сайті контролюючого органу або звернутись для надання інформації до консультаційного центру контролюючого органу.

Ухвалами Шостого апеляційного адіміністративного суду від 30 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішення про застосування штрафу та нарахування пені та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адіміністративного суду від 11 жовтня 2021 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

У прохальній частині апеляційної скарги міститься клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі представника відповідача.

Щодо заявленого відповідачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною другою статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 18.12.2018 по 28.10.2019 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця.

За період здійснення підприємницької діяльності позивачем, мінімальний розмір ЄСВ складав у 2018 році 819,06 грн (22% від мінімальної заробітної плати 3723,00 грн), а у 2019 році - 918,06 грн (22% від мінімальної заробітної плати 4173,00 грн).

На підтвердження факту сплати ЄСВ у відповідних розмірах та у відповідні періоди позивачем надано до суду засвідчені копії квитанцій про сплату, а саме:

1) № N1С8540523 від 18.01.19 на суму 819,00 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за грудень 2018 року»;

2) № N С1С8544259 від 20.02.19 на суму 918,20 грн, з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за січень 2019 року»;

3) № N189М39734 від 20.03.19 на суму 918,20 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за лютий 2019 року»;

4) № N189М 4029М від 19.04.19 на суму 918,20 грн з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за березень 2019 року»;

5) № N189М 4154М від 15.05.19 на суму 918,20 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за квітень 2019 року»;

6) № N189М3880М від 19.06.19 на суму 918,20 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за травень 2019 року»;

7) № N189М3825М від 19.07.19 на суму 918.20 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за червень 2019 року»;

8) № N189М4090М від 09.08.19 на суму 918,10 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за липень 2019 року»;

9) № N189М3996М від 09.09.19 на суму 918,10 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за серпень 2019 року»;

10) № N189М3860М від 16.10.19 на суму 918,10 грн з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за вересень 2019 року»;

11) № 46138384 від 20.11.19 на суму 918.10 грн. з призначенням платежу «..єдиний соціальний внесок »- за жовтень 2019;

12) № 46708411 від 17.12.19 на суму 918.10 грн. з призначенням платежу «..єдиний соціальний внесок 11.2019..» - за листопад 2019.

Відповідно до квитанцій від 20.02.2019, від 18.01.2019, від 19.04.2019, від 20.03.2019, від 19.06.2019, від 15.05.2019, про сплату, вбачається, що платник декілька разі здійснював сплату ЄСВ не на той рахунок, оскільки, він перебував на обліку у Золотоніській ДПІ у Черкаській області (2313) , а кошти перераховував на рахунок ГУ ДПС у м. Золотоноші (2308).

Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 19.02.2021, відповідно до якого позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 1265,48 грн та нараховано пеню в розмірі 435,87 грн - за несплату ЄСВ за період з 12.02.2019 по 30.07.2019.

Вважаючи рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що застосування до позивача штрафу за затримку сплати грошового зобов`язання є безпідставним, оскільки помилкова сплата єдиного податку на інший рахунок податкового органу не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № № 2464-V (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" , єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 11 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено , що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Так, в розділі IV пункту 2 Інструкції № 449 визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку платника у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Державна казначейська служба України, діяльність якої спрямовується і координується через Міністра фінансів України, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

За змістом ст. 45 Бюджетного кодексу України органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечують своєчасне та в повному обсязі надходження до державного бюджету податків і зборів та інших доходів відповідно до законодавства.

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, пунктом 22. 4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 року № 2346-III визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Отже, згідно із наведеними нормами чинного законодавства України, своєчасна сплата єдиного внеску - це внесення платниками відповідних сум єдиного внеску на рахунки фіскальних органів, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Відповідно до ч.ч.3, 10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту сплати ЄСВ у відповідних розмірах та у відповідні періоди позивачем надано до суду засвідчені копії квитанцій про сплату, а саме:

1) № N1С8540523 від 18.01.19 на суму 819,00 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за грудень 2018 року»;

2) № N С1С8544259 від 20.02.19 на суму 918,20 грн, з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за січень 2019 року»;

3) № N189М39734 від 20.03.19 на суму 918,20 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за лютий 2019 року»;

4) № N189М 4029М від 19.04.19 на суму 918,20 грн з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за березень 2019 року»;

5) № N189М 4154М від 15.05.19 на суму 918,20 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за квітень 2019 року»;

6) № N189М3880М від 19.06.19 на суму 918,20 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за травень 2019 року»;

7) № N189М3825М від 19.07.19 на суму 918.20 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за червень 2019 року»;

8) № N189М4090М від 09.08.19 на суму 918,10 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за липень 2019 року»;

9) № N189М3996М від 09.09.19 на суму 918,10 грн. з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за серпень 2019 року»;

10) № N189М3860М від 16.10.19 на суму 918,10 грн з призначенням платежу « ОСОБА_1 ЄСВ за вересень 2019 року»;

11) № 46138384 від 20.11.19 на суму 918.10 грн. з призначенням платежу «..єдиний соціальний внесок »- за жовтень 2019;

12) № 46708411 від 17.12.19 на суму 918.10 грн. з призначенням платежу «..єдиний соціальний внесок 11.2019..» - за листопад 2019.

Таким чином, позивачем у повному обсязі було перераховано єдиний внесок, що підтверджується відповідними вищевказаними квитанціями.

На думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, контролюючим органом всупереч вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, на підтвердження наявності правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску та нарахування пені, тоді як судом першої інстанції встановлено та підтверджено належними доказами, що єдиний соціальний внесок позивачем було сплачено вчасно та в повному обсязі.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи контролюючого органу, що платник декілька разів здійснював сплату ЄСВ не на той рахунок, так як він перебував на обліку у Золотоніській ДПІ у Черкаській області (2313) , а кошти перераховував на рахунок ГУ ДПС у м. Золотоноші (2308), оскільки це призвело лише до тимчасового не відображення даної суми в інтегральній картці платника податку, але не до фактичної недоїмки позивача зі сплати єдиного внеску. Загальний баланс взаєморозрахунків між позивачем та бюджетом в питанні сплати єдиного внеску не постраждав.

Крім того, колегія суддів зазначає, що зазначені штрафні санкції застосовуються у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених сум єдиного внеску на невідповідний рахунок. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена в в постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 810/875/17, від 24 жовтня 2018 року у справі № 760/6097/16-а, від 10 квітня 2020 року у справі № 821/844/17.

Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем зобов`язання зі сплати єдиного внеску виконані вчасно, у встановлені законодавством терміни для здійснення такої сплати. Помилка при зазначенні невідповідного рахунку, не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування єдиного соціального внеску.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 19.02.2021 року.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування рішення про застосування штрафу та нарахування пені.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.М. Єгорова,

А.Г. Степанюк