Справа № 360/2266/21
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року справа №360/2266/21

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року (повне судове рішення складено 29 червня 2021 року в м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/2266/21 (суддя в І інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (далі - Управління), в якому просила:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 08 лютого 2021 року;

2) зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», починаючи з дня звернення за її призначенням з 08 лютого 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є внутрішньо переміщеною особою, що перемістилась з м. Первомайськ Луганської області, до м. Лисичанська, внаслідок проведення на даній території антитерористичної операції, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 924-, виданою управлінням соціального захисту населення Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 05.02.2021.

08 лютого 2021 року позивач звернулася із заявою, про призначення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття виплат на проживання, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок № 505). Повідомленням від 25.03.2021 № 1853 та листом від 01.04.2021 № 302-03/51 відповідачем було відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги.

Позивач вважала, що відповідачем необґрунтовано та з порушенням норм законодавства не здійснено призначення та виплату їй щомісячної адресної допомоги, передбаченої Порядком № 505.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано повідомлення Управління від 25 березня 2021 року № 1853 про відмову в призначення соціальної допомоги за заявою ОСОБА_1 .

Зобов`язано Управління призначити та виплатити ОСОБА_1 адресну допомогу, передбачену Постановою № 505, за заявою ОСОБА_1 , за наслідком розгляду якої прийняте повідомлення від 25 березня 2021 року № 1853.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначено, що з метою винесення питання щодо призначення щомісячної адресної допомоги позивачу на розгляд комісії з призначення всіх видів державної соціальної допомоги здійснено перевірку в інтегрованій міжвідомчій автоматизованій системі обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» щодо ОСОБА_1 . За результатами перевірки, встановлено, що позивач 21.02.2021 виїхала на тимчасово окуповану територію України. Станом на день засідання комісії з призначення всіх видів державної соціальної допомоги позивач не повернулась за фактичним місцем проживання (перебування). Отже, рішенням комісії з призначення всіх видів державної соціальної допомоги (протокол засідання від 17.03.2021 № 4) ОСОБА_1 відмовлено в призначення щомісячної адресної допомоги, у зв`язку з відсутністю за фактичним місцем проживання.

За таких обставин, з посиланням на приписи постанов Кабінету Міністрів України, що регламентують соціальні виплати внутрішньо-переміщеним особам, апелянт наголошує на правомірності своїх дій та відсутності підстав для задоволення позову.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецькогот району Луганської області, що підтверджено копіями виданих на ім`я позивача паспорта громадянина України (а.с.5), довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.6), довідки від 05.02.2021 № 924- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.7).

Згідно з витягом з протоколу від 17.03.2021 № 4 засідання комісії з призначення всіх видів державної соціальної допомоги вирішено відмовити ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання (а.с.23).

Відповідно до повідомлення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 25.03.2021 № 1853 за заявою ОСОБА_1 не призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно з рішенням міської комісії з призначення всіх видів державної соціальної допомоги від 17.03.2021 (витяг з протоколу № 4) (а.с.24).

Згідно з результатами перевірки ОСОБА_1 в системі «Аркан» станом на 17.03.2021: дата перетину - 03.02.2021, напрямок перетину повернення; дата перетину 21.02.2021, напрямок перетину виїзд (а.с.22).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно до приписів частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення щомісячної адресної допомоги переміщеним особам визначається Порядком № 505.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

За вимогами пункту 3 Порядку № 505 грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах, зокрема, для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається.

Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (пункт 5 Порядку № 505).

Підстави коли грошова допомога не призначається визначаються пунктом 6 Порядку № 505.

Так грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Положення абзацу другого пункту 6 не поширюється на сім`ї, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (крім осіб, які набули право власності на зазначене житлове приміщення, придбане за рахунок державних коштів, після початку проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Грошова допомога не призначається на члена сім`ї:

який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення;

який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю;

який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Отже пункт 6 Порядку № 505 містить вичерпний перелік підстав, за яких грошова допомога внутрішньо переміщеним особам не призначається.

Відповідач зазначає, що позивачу відмовлено в призначенні грошової допомоги через відсутність за фактичним місцем проживання внаслідок здійснення перевірки відомостей щодо позивача в системі «Аркан».

Однак пункт 6 Порядку № 505 не містить такої підстави для відмови в призначенні грошової допомоги як відсутність за фактичним місцем проживання внаслідок здійснення перевірки відомостей щодо позивача в системі «Аркан».

Слід звернути увагу, що вказана підстава, у відповідності до пункту 6 Порядку № 505, не виключає право позивача на отримання адресної допомоги.

Крім того, ані витяг з протоколу від 17.03.2021 № 4, ані повідомлення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 25.03.2021 № 1853 не містять в собі підстави відмови позивачу в призначенні грошової допомоги.

Факт відсутності виїзду внутрішньо переміщеної особи на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі та перебування на таких територіях понад 60 днів тягне за собою наслідок повернення сум грошової допомоги за весь період перебування на зазначених територіях, що передбачено пунктом 12 Порядку № 505.

Відтак, місцевий суд дійшов правильного висновку, що відмова позивачу у відновленні виплати щомісячної адресної допомоги з підстав не підтвердження фактичного місце проживання є протиправною.

З огляду на викладене, відповідач протиправно повідомленням повідомлення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 25.03.2021 № 1853 відмовив позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за заявою позивача.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) - визнати протиправним та скасувати повідомлення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 25.03.2021 № 1853.

Як наслідок, місцевий суд також обгрунтовано, обравши ефективний спосіб захисту, зобов`язав відповідача призначити позивачу щомісячну адресну допомогу.

Самі по собі дії (бездіяльність) відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Отже, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Лисичанської міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року у справі № 360/2266/21 залишити без змін.

Повне судове рішення 09 листопада 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

Т. Г. Гаврищук

А. А. Блохін