Справа № 540/6687/21
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 листопада 2021 р. м. ХерсонСправа № 540/6687/21

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Варняк С.О., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" щодо не виплати ОСОБА_1 в день її звільнення грошової компенсації за неотримане речове майно;

- стягнути з державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 14755,33 грн.;

- стягнути з Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.12.2019 року по 16.09.2021 року в розмірі 167012,50 грн.

Відповідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI).

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" передбачає встановлення станом на 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2270,00 грн.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем заявлено вимоги майнового характеру на загальну суму 181767,83.

Таким чином, судовий збір за подання даного адміністративного позову становить 1817,68 грн.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач на підтвердження сплати судового збору надала квитанцію від 19.09.2021 року № 3 на суму 1817,69 грн.

Однак, згідно даних програмного комплексу "Діловодство спеціалізованого суду" вказана квитанція від 19.09.2021 року № 3 була додана ОСОБА_1 при зверненні до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в адміністративній справі № 540/5352/21.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Отже, в разі відсутності пільг щодо сплати судового збору Законом України "Про судовий збір" передбачено обов`язок сплати судового збору у встановлених розмірах та порядку за подання кожного окремого позову, а тому судовий збір, сплачений за подання одного адміністративного позову не може слугувати сплатою судового збору за подання іншого адміністративного позову, в тому числі поданого тим самим позивачем до того самого суду.

Крім того, п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" передбачено можливість повернення сплаченої суми судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Тобто, законодавством встановлено чіткий порядок повернення сплаченої суми судового збору.

Разом з тим, використання вже сплаченої суми судового збору за подачу одного позову при поданні іншого не передбачено законодавством та є порушенням порядку сплати судового збору.

Квитанція від 19.09.2021 року № 3 на суму 1817,69 грн. є підтвердженням сплати судового збору за подання ОСОБА_1 адміністративного позову в адміністративній справі № 540/5352/21 не може бути підтвердженням сплати судового збору за подання ним іншого адміністративного позову, в тому числі в адміністративній справі № 540/6687/21.

Таким чином, судовий збір за подачу даного адміністративного позову вважається не сплаченим.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суддя зазначає, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із невиплатою грошової компенсації за неотримане речове майно.

Тобто, за характером спірних правовідносин та їх суб`єктним складом даний спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Згідно ч. 3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений ч.5 ст.122 КАС України.

Як вбачається з позовної заяви, 18.12.2019 року ОСОБА_1 звільнено зі служби за власним бажанням. Однак, при звільненні відповідачем не було виплачено компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Позивач вказала, що з метою виплати компенсації вартості речового майна, 25.08.2021 року через свого представника адвоката Лютікову О.С. звернулася до ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" із адвокатським запитом.

Листом відповідача від 02.09.2021 року № 24/9/2-3930/Кр позивача повідомлено про причини невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

З позовною заявою про оскарження бездіяльності Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно в день її звільнення та стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно, середнього заробітку за час розрахунку при звільненні за період з 21.12.2019 р. по 16.09.2021 р., ОСОБА_1 звернулась вперше 16.09.2021 року, вдруге 01.11.2021 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 5 ст.122 КАС України.

Суддя наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереробними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних спорів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 р. по справі № 240/12017/19, зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Тому, отримання позивачем листа відповідача від 02.09.2021 року у відповідь на адвокатський запит не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 1 рік і 8 місяців від тоді, коли на її думку мав місце факт порушення прав.

Крім того, Верховний Суд у своєму рішенні, зокрема від 08.08.2019 р. у справі № 127/13736/16-а зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Поважними ж причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

Крім того, суддя зазначає, що компенсація вартості неотриманого речового майна за своєю правовою природою не входить у структуру грошового забезпечення військовослужбовця. Тому не підлягає застосуванню ч.2 ст.233 КЗпП України, якою передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

При цьому, позивачем заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду не надано.

Положеннями ч.1 ст.123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені обставини, суддя приходить до висновку, що позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме позивачу необхідно надати мотивовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та документ про сплату судового збору у сумі 1817,68 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/6687/21 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя С.О. Варняк