Справа № 300/583/21
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 300/583/21 пров. № А/857/13219/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року (головуючий суддя Гундяк В.Д., м.Івано-Франківськ) у справі № 300/583/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.02.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовує тим, що при прийнятті вказаного рішення відповідачем не враховано до його стажу наступні періоди: з 03.11.1977 по 16.11.1979 - службу в армії; з 29.11.1979 по 30.06.1985 - навчання у Львівському державному університеті; з 28.12.1987 по 04.11.1988 - період роботи на заводі Позитрон; з 24.11.1988 по 21.10.1997 - період роботи в Івано-Франківському педінституті; з 22.10.1991 по 04.10.2019 - період роботи в приватній науково-впроваджувальній фірмі «ЖОРЖ».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що в трудовій книжці містяться всі необхідні записи періодів роботи, які дають право на пенсію за віком та які чомусь не зараховуються відповідачем. Вказує, що будь яких претензій щодо записів у трудовій книжці відповідачем у рішенні не зазначено. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

16.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про призначення пенсії за віком. До вказаної заяви позивач надав відповідний пакет документів для призначення пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області рішенням від 17.08.2020 року за №1749 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, посилаючись на розбіжності в персональних даних позивача, а саме наявність відмінностей в прізвищі та по батькові в поданих документах ОСОБА_1 , а в паспорті громадянина України ОСОБА_1 .

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною 1 статті 24 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Правлінням Пенсійного фонду постановою від 25.11.2005 за №22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 2.23 Порядку №22-1 документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 4.2 даного Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів звертає увагу на трудову книжку НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_1 , військовий квиток НОМЕР_2 виданий на ім`я ОСОБА_1 та архівну довідку від 23.12.2019 року за №728-А, видану Львівським національним університетом імені Івана Франка на ім`я ОСОБА_1 . Вищезазначені документи долучено позивачем до заяви від 16.10.2019 року про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої, відповідачем прийнято оскаржуване рішення. Зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.08.2020 року за №1749, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії, вбачається, що відповідачем не враховано до страхового стажу позивача наступні періоди: з 03.11.1977 по 16.11.1979 - службу в армії; з 29.11.1979 по 30.06.1985 - навчання у Львівському державному університеті; з 28.12.1987 по 04.11.1988 - період роботи на заводі Позитрон; з 24.11.1988 по 21.10.1997 - період роботи в Івано-Франківському педінституті; з 22.10.1991 по 04.10.2019 - період роботи в приватній науково-впроваджувальній фірмі «ЖОРЖ». Перелічені періоди не враховані на підставі розбіжностей в персональних даних позивача, а саме наявність розбіжності в прізвищі та по батькові ОСОБА_1 , а в паспорті громадянина України ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України Постановою від 12.08.1993 року за №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.26 Порядку №637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Апеляційний суд звертає увагу те, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.02.2021 року встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , військового квитка НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 та архівної довідки від 23.12.2019 року №728-А, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка на ім`я ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що після набрання законної сили вищезазначеним рішенням Івано-Франківського міського суду, ОСОБА_1 із повторною заявою про призначення пенсії до відповідача не звертався.

Колегія суддів зазначає, що подача документів до пенсійного органу є обов`язком особи, яка звертається із заявою про призначення пенсії. При призначенні пенсії позивачу не міг бути врахований страховий стаж за спірні періоди, в зв`язку тим, що по батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з по батькові та прізвищем особи за паспортом, а відтак відповідні дії відповідача є правомірними на момент їх вчинення. Одночасно апеляційний суд звертає увагу апелянту на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не може реалізувати компетенцію суб`єктів владних повноважень, тобто досліджувати нові документи, яким не надана була оцінка при прийнятті оскаржуваного рішення, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії. Завданням адміністративного судочинства є виключно перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Отже, підсумовуючи вищенаведене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.08.2020 року за №1749 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії є правомірним.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2021 року у справі № 300/583/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний