Справа № 360/4667/21
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

08 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4667/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом адвоката Шепель Марини Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом адвоката Шепель Марини Володимирівни (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), в якому представник позивача просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28 травня 2021 року № 56 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі ім. Леніна з 19 серпня 1977 року по 06 листопада 1979 року, з 17 травня 1982 року по 30 вересня 1983 року, з 25 травня 1985 року по 03 лютого 1986 року, з 17 серпня 1988 року по 05 квітня 1989 року, службу в армії з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року, періоди роботи у Ворошиловградському заводі ім. Артема з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року, у Ворошиловградському АТП-12125 з 13 липня 1984 року по 06 травня 1985 року, у Закритому акціонерному товаристві Лугцентрокуз з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити, нарахувати та виплатити з 24 травня 2021 року пенсію за віком ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 24 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 28 травня 2021 року № 56 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії. Як вбачається з оскаржуваного рішення причиною відмови у призначенні пенсії за віком стало те, що до загального стажу не зараховані такі періоди: - згідно з довідкою від 14 травня 2021 року № 425 періоди роботи 1977-1979, 1982-1983, 1985-1986, 1988-1989 роки - у зв`язку з невідповідністю зазначених даних у довідці даним паспорту (ім`я та по батькові); згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1979 року період з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року - число в даті призову на військову службу дописано ручкою іншого кольору; згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року період з 22 грудня 1981 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 - дата народження в трудовій книжці не відповідає даті народження, зазначеній в паспорті; згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_3 від 13 липня 1984 року період з 13 липня 1984 року по 06 травня 1985 року - відсутня дата у наказі про прийом; період з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року - датою наказу про звільнення є 19 серпня 1998 року, тоді як дата звільнення 18 серпня 1997 року. За наданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, загальний трудовий стаж позивача складає 14 років 03 місяці 01 день.

Спірним трудовим стажем є період роботи позивача у колгоспі ім. Леніна з 19 серпня 1977 року по 06 листопада 1979 року, з 17 травня 1982 року по 30 вересня 1983 року, з 25 травня 1985 року по 03 лютого 1986 року, з 17 серпня 1988 року по 05 квітня 1989 року, службу в армії з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року, періоди роботи у Ворошиловградському заводі ім. Артема з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року, у Ворошиловградському АТП-12125 з 13 липня 1984 року по 06 травня 1985 року, у Закритому акціонерному товаристві Лугцентрокуз з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року.

З посиланням на положення статей 19, 22, 46 Конституції України, статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, статті 26, 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 1993 року № 637, представник позивача вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача спірні періоди роботи, у зв`язку з чим порушується право позивача на отримання пенсії при досягненні певного віку та умов.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганської області позов не визнало, про що через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 20 вересня 2021 року за вхідним реєстраційним № 31348/2021 подало відзив на позовну заяву від 15 вересня 2021 року № 1200-0803-7/36804, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 65-70).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що 24 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви були додані такі документи: паспорт серії НОМЕР_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків; трудова книжка серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року; трудова книжка серії НОМЕР_5 від 10 жовтня 1983 року; військовий квиток серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1979 року; архівна довідка від 14 травня 2021 року № 425; довідка про отримання допомоги від 20 травня 2021 року № 2659.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають чоловіки після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До страхового стажу ОСОБА_1 зараховано такі періоди роботи:

- на підставі трудової книжки серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 1983 року періоди з 11 жовтня 1983 року по 13 лютого 1984 року у Старобільській геологорозвідувальній експедиції; з 04 квітня 1984 року по 20 червня 1984 року у Ворошиловградській геологорозвідувальній експедиції; з 19 квітня 1989 року по 01 квітня 1992 року у Виробничому об`єднанні «Луганськтепловоз»;

- на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу період з 03 лютого 2010 року по 31 жовтня 2012 року (2 роки 8 місяців 29 днів страхового стажу); з 01 листопада 2012 року по 30 червня 2014 року (1 рік 6 місяців 26 днів страхового стажу); з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2020 року (6 років 2 місяці 3 дні страхового стажу); з 01 січня 2021 року по 31 березня 2021 року (0 років 3 місяці 0 днів страхового стажу).

Згідно з наданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 14 років 03 місяці 01 день, що недостатньо для призначення пенсії за віком.

З урахуванням зазначених вище обставин, розглянувши заяву позивача від 24 травня 2021 року рішенням відповідача від 28 травня 2021 року № 56 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення відповідача від 28 травня 2021 року № 56 містить у собі пояснення щодо встановлених обставин.

Додатково відповідач зазначив, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами, внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України»), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення спеціалістом управління, за принципом екстериторіальності, був визначений структурний підрозділ Пенсійного фонду України, який сформував атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення) та електронну пенсійну справу, а саме - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке за наслідками розгляду заяви позивача від 24 травня 2021 року прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії. Тоді як Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області продубльовано те ж саме рішення з більш детальнішим поясненням щодо підстав не зарахування періодів до страхового стажу.

До загального стажу не зараховано періоди роботи позивача на підставі трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року у зв`язку з невідповідністю дати народження даним паспорту (з 19 серпня 1977 року по 06 листопада 1979 року, з 17 травня 1982 року по 30 вересня 1983 року, з 25 травня 1985 року по 03 лютого 1986 року, з 17 серпня 1988 року по 05 квітня 1989 року у Колгоспі імені Леніна).

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без повабних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року № 310 Про трудові книжки колгоспників затверджено основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників (далі Положення № 310).

Відповідно до пункту 5 Положення № 310 в трудову книжку колгоспника заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві, його виконання. Всі записи в трудовій книжці підтверджуються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печатки (пункт 6 Положення № 310).

ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії додано архівну довідку про період роботи в Колгоспі імені Леніна від 14 травня 2021 року № 425, проте у зв`язку з невідповідністю зазначених даних у довідці даним паспорту (ім`я та по батькові) зазначені періоди роботи не зараховано до страхового стажу.

Період з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року не зараховано до страхового стажу, оскільки дата народження в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року не відповідає даті, зазначеній у паспорті.

Також до страхового стажу не зараховано такі періоди:

- відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1979 року період з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року, оскільки число в даті призову на військову службу дописано ручкою іншого кольору;

- відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 1983 року період з 13 липня 1984 року по 06 травня 1985 року, оскільки відсутня дата у наказі про прийом на роботу, що порушує вимоги пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція); з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року, оскільки дата наказу про звільнення від 19 серпня 1998 року, тоді як дата звільнення 18 серпня 1997 року, що порушує вимоги пункту 2.4 Інструкції.

Також відповідач зазначив, що до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України належить вирішення питань про призначення пенсій.

З посиланням на положення статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач зазначає, що у нього відсутні кошти за сплату судового збору.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою від 06 вересня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 60-61).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області із заявою від 24 травня 2021 року, зареєстрованою за № 1217, про призначення пенсії за віком, додавши до неї зазначені в розписці-повідомленні документи (арк. спр. 78-79, 80-81).

В розписці-повідомленні до заяви від 24 травня 2021 року про призначення пенсії за віком наявний запис про те, що позивачу необхідно у строк до 23 серпня 2021 року надати до органу Пенсійного фонду України документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (арк. спр. 80-81).

Рішенням органу Пенсійного фонду України (невідомо яким) від 28 травня 2021 року № 56 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивача складає 14 років 03 місяці 01 день. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи з 13 липня 1984 року по 06 травня 1995 року через відсутність дати наказу; з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року (рік звільнення 1997 рік, а рік наказу 1998 року); з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року через невідповідність дати народження у трудовій книжці даті народження позивача, зазначеній в паспорті громадянина України; періоди роботи за 1977-1979 роки, 1982-1983 роки, 1985-1989 роки, оскільки в наданій архівній довідці від 14 травня 2021 року № 425 вказано неповне прізвище, ім`я, по батькові (арк. спр. 23).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28 травня 2021 року № 56 «Про відмову в призначенні пенсії» ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. За розрахунком відповідача страховий стаж позивача складає 14 років 03 місяці 01 день. До загального стажу не зараховано періоди роботи позивача на підставі трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року у зв`язку з невідповідністю дати народження даним паспорту (з 19 серпня 1977 року по 06 листопада 1979 року, з 17 травня 1982 року по 30 вересня 1983 року, з 25 травня 1985 року по 03 лютого 1986 року, з 17 серпня 1988 року по 05 квітня 1989 року у Колгоспі імені Леніна. ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії додано архівну довідку про період роботи в Колгоспі імені Леніна від 14 травня 2021 року № 425, проте у зв`язку з невідповідністю зазначених даних у довідці даним паспорту (ім`я та по батькові) зазначені періоди роботи не зараховано до страхового стажу. Період з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року не зараховано до страхового стажу, оскільки дата народження в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року не відповідає даті, зазначеній у паспорті. Також до страхового стажу не зараховано такі періоди: відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1979 року період з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року, оскільки число в даті призову на військову службу дописано ручкою іншого кольору; відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 1983 року період з 13 липня 1984 року по 06 травня 1985 року, оскільки відсутня дата у наказі про прийом на роботу, що порушує вимоги пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством праці України, Міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція); з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року, оскільки дата наказу на звільнення від 19 серпня 1998 року, тоді як дата звільнення 18 серпня 1997 року, що порушує вимоги пункту 2.4 Інструкції (арк. спр. 20-22, 71-73).

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, стаж ОСОБА_1 (для розрахунку права на пенсію за віком) складає 14 років 03 місяці 01 день. У межах спірних правовідносин до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 19 серпня 1977 року по 06 листопада 1979 року, з 17 травня 1982 року по 30 вересня 1983 року, з 25 травня 1985 року по 03 лютого 1986 року та з 17 серпня 1988 року по 05 квітня 1989 року у Колгоспі імені Леніна на посадах скотаря, тракториста та водія 3 класу; з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року у Ворошиловградському емальзаводі імені Артема на посаді учня електрозварника контактної пресової зварки; з 13 липня 1984 року по 06 травня 1985 року у Ворошиловградському АТП-12125 водієм 3 класу та водієм 3 класу категорії «Д»; з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року в Орендному підприємстві «Лугцентрокуз», яке в подальшому реорганізоване у Закрите акціонерне товариство «Лугцентрокуз», на посадах машиніста крана 4 розряду та машиніста крана, занятого на гарячих дільницях робіт. Також до страхового стажу позивача не зараховано період проходження строкової військової служби в Радянській Армії з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року (арк. спр. 102).

Відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника від 23 серпня 1977 року серії НОМЕР_2 у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 , 1960 року народження, у періоди з 19 серпня 1977 року по 06 листопада 1979 року, з 17 травня 1982 року по 30 вересня 1983 року, з 25 травня 1985 року по 03 лютого 1986 року та з 17 серпня 1988 року по 05 квітня 1989 року був членом Колгоспу імені Леніна та виконував роботу скотаря, тракториста та водія 3 класу, що сукупно складає 04 роки 11 місяців 00 днів (арк. спр. 11-12, 87-91).

Згідно з записами у трудовій книжці колгоспника від 23 серпня 1977 року серії НОМЕР_2 у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 , 1960 року народження, у період з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року працював у Ворошиловградському емальзаводі імені Артема учнем електрозварника контактної пресової зварки, що складає 04 місяці 13 днів (арк. спр. 11-12, 87-91).

Відповідно до записів у трудовій книжці від 10 жовтня 1983 року серії НОМЕР_3 (арк. спр. 13-14), у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 , 1961 року народження, працював:

з 13 липня 1984 року по 06 травня 1985 року у Ворошиловградському АТП-12125 водієм 3 класу та водієм 3 класу категорії «Д», що складає 0 років 09 місяців 24 дні;

з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року в Орендному підприємстві «Лугцентрокуз», яке в подальшому реорганізовано у Закрите акціонерне товариство «Лугцентрокуз», на посадах машиніста крана 4 розряду та машиніста крана, занятого на гарячих дільницях робіт, що складає 05 років 04 місяці 18 днів.

Відповідно до записів у військовому квитку від 10 листопада 1979 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року проходив строкову військову службу в лавах Радянської Армії, що складає 2 роки 0 місяців 8 днів (арк. спр. 17-19, 74-75).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до абзаців другого, шостого частини першої статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Тобто для призначення пенсії позивачу необхідно дотримання таких умов: досягнення віку 60 років (на час звернення позивачу виповнилось 60 років 00 місяців 19 днів) та наявність страхового стажу не менше 28 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом дев`ятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Абзацом першим частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV регламентовано, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац перший частини другої статті 27 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Згідно з пунктом 1.1 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2017 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1 в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії), заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр). Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (пункт 1.3 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Порядку 22-1).

Відповідно до абзаців першого, четвертого, п`ятого пункту 1.9 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Порядку 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон).

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (абзац шостий пункту 1.9 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Порядку 22-1).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (абзац другий пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзаців першого, сьомого пункту 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Згідно з абзацом першим пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу шостого пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 22-1 слідує, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення пенсії) разом з поданими документами зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Невиконання таких вимог органом, що призначає пенсію, призводить до позбавлення особи, яка звертається з заявою про призначення пенсії, права надати у тримісячний строк додаткові документи та унеможливлює призначення пенсії з дня прийняття заяви про призначення пенсії (перегляд розміру пенсії з дати її призначення).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).

Абзацом першим пункту 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з абзацом першим пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку № 637).

Пунктом 26 Порядку № 637 регламентовано, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю (частина друга статті 56 Закону № 1788-XII).

Щодо періоду проходження позивачем строкової військової служби в Радянській Армії з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року суд зазначає таке.

Проходження позивачем строкової військової служби в Радянській Армії з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року підтверджено військовим квитком від 10 листопада 1979 року серії НОМЕР_7 (арк. спр. 17-19, 74-75).

Приписами підпункту к частини першої, частини третьої пункту 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590), крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних сил СРСР.

Пунктом в частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період проходження строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року через те, що у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1979 року число в даті призову на військову службу дописано чорнилами іншого кольору.

Суд зазначає, що у цьому випадку відсутня вина позивача у здійсненні запису числа в даті призову на військову службу чорнилами іншого кольору, оскільки записи у військовому квитку здійснювались Станично-Луганським районним військовим комісаріатом Ворошиловградської області.

20 червня 1974 року постановою Держкомтруда СРСР № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі Інструкція № 162), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.1. Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Заповнення трудових книжок та вкладишів до них здійснюється мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округа, на території яких розташовано дане підприємство, установа, організація, та офіційною мовою СРСР (пункт 2.1. Інструкції № 162).

Згідно з абзацами другим, третім пункту 2.2. Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується 1984.05.01, в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; 05.01.1984. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольору.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5. Інструкції № 162).

Відповідно до пункту 2.8. Інструкції № 162 виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

Згідно з пунктом 2.9. Інструкції № 162 у розділі Відомості про роботу, Відомості про нагородження, Відомості про заохочення трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: Запис за № таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі. При зміні формулювання причини звільнення пишеться: Запис за № таким-то є недійсним звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення. При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається дублікат трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Абзацом першим пункту 2.10. Інструкції № 162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи вносяться на внутрішньому боці обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства чи спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзаци перший-третій пункту 2.12. Інструкції № 162).

Відповідно до пункту 2.25 Інструкції № 162 записи про причини звільнення повинні проводитись у трудовій книжці у точній відповідності до формулювання чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, Звільнено за згодою сторін, п. 1 ст. 29 КЗпП РРФСР. При розірванні трудового договору з ініціативи робітника або службовця з причин, з якими законодавство пов`язує надання певних пільг та переваг, запис про звільнення вноситься до трудової книжки із зазначенням цих причин. Наприклад, Звільнено за власним бажанням у зв`язку із зарахуванням до вищого навчального закладу, ст. 31 КЗпП РРФСР або Звільнено за власним бажанням у зв`язку з направленням за комсомольською путівкою на будівництво (вказується назва ударної комсомольської забудови), ст. 31 КЗпП РРФСР. При розгляді та затвердженні трудовим колективом кандидатури передовиків провадження для направлення на навчання до вищих та середніх спеціальних навчальних закладів з виплатою стипендії за рахунок коштів підприємства у трудовій книжці проводиться запис: Звільнений від роботи у зв`язку з направленням на навчання (вказується вища або середня спеціальна навчальна установа) заклад) як передовика виробництва з виплатою стипендії за рахунок коштів (вказується конкретне підприємство), ст. 31 КЗпП РРФСР. При розірванні трудового договору з ініціативи робітника чи службовця у зв`язку з переїздом до іншої місцевості порядку організованого набору робочих запис про звільнення вноситься у трудову книжку із зазначенням цієї причини. Наприклад, Звільнений за власним бажанням у зв`язку з направленням на роботу з організованого набору робітників для роботи на підприємстві (вказується конкретне підприємство), ст. 31 КЗпП РРФСР.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 вказується, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дату та номер. Днем звільнення вважається останній день роботи. Наприклад, трудовий договір із працівником припиняється у зв`язку із скороченням штатів 10 жовтня 1986 р. є останнім днем ??його роботи. У трудовій книжці працівника має бути зроблено наступний запис: у графі 1 розділу Відомості про роботу ставиться порядковий номер запису, у графі 2 - дата звільнення (10.10.1986), у графі 3 пишеться: Звільнено за скороченням штатів, п. 1 ст. 33 КЗпП РРФСР, у графі 4 вказується дата та номер наказу (розпорядження) про звільнення.

Аналогічні за змістом положення містить також Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110.

З трудової книжки від 10 жовтня 1983 року серії НОМЕР_3 слідує, що ОСОБА_1 13 липня 1984 року прийнятий водієм 3 класу у Ворошиловградське АТП-12125 на підставі наказу № 314-ок (запис № 5), 26 листопада 1984 року направлений в ОАУК для перепідготовки водіїв з категорій В, С на категорію Д на підставі наказу № 528-ок (запис № 6), 26 грудня 1984 року переведений водієм 3 класу категорії Д для роботи на автобусах всіх марок на підставі наказу № 582-ок (запис № 7); 06 травня 1985 року звільнений на підставі статті 38 Кодексу законів про працю УРСР за власним бажанням на підставі наказу від 06 травня 1985 року № 185-ок (запис № 8); 01 квітня 1992 року ОСОБА_1 прийнятий на Орендне підприємство «Лугцентрокуз» за переведенням машиністом крана 4 розряду на підставі наказу від 14 квітня 1992 року № 308 (запис № 17), 10 лютого 1993 року Орендне підприємство «Лугцентрокуз» реорганізоване у Закрите акціонерне товариство «Лугцентрокуз» на підставі наказу від 16 лютого 1993 року № 74 (запис № 18), з 06 червня 1994 року працював машиністом крана, зайнятого на гарячих дільницях робіт, на підставі атестації від 06 червня 1994 року № 194 (запис № 19), 18 серпня 1997 року звільнений на підставі пункту 7 статті 36 Кодексу законів про працю України (набрання законної сили вироком суду) на підставі наказу від 19 серпня 1998 року № 36-ок (запис № 20).

Судом встановлено, що запис № 5 в трудовій книжці позивача не мітить дати видання наказу, на підставі якого позивача прийнято на роботу, а запис № 20 містить неправильний рік видання наказу, на підставі якого позивача звільнено з роботи.

Оскільки відповідно до пункту 18 постанови Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради професійних союзів від 06 вересня 1973 року № 656 Про трудові книжки працівників та службовців, відповідальність за організацію роботи з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, і право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).

Разом з цим, суд зазначає, що зарахувати періоди членства позивача у Колгоспі імені Леніна з 19 серпня 1977 року по 06 листопада 1979 року, з 17 травня 1982 року по 30 вересня 1983 року, з 25 травня 1985 року по 03 лютого 1986 року та з 17 серпня 1988 року по 05 квітня 1989 року, що сукупно складає 04 роки 11 місяців 00 днів, та період роботи з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року у Ворошиловградському емальзаводі імені Артема учнем електрозварника контактної пресової зварки, що складає 04 місяці 13 днів, на підставі відомостей, зазначених у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року, наразі є неможливим з огляду на таке.

Так, відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого ОСОБА_1 02 листопада 2007 року Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області, датою народження позивача є 06 травня 1961 року. В трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року дата народження позивача зазначена як 1960 рік.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (частина перша статті 316 ЦПК).

З урахуванням викладеного, позивачу для підтвердження належності йому трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року необхідно встановити цей факт в судовому порядку шляхом звернення до цивільного суду.

Щодо наданої позивачем архівної довідки Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» від 14 травня 2021 року № 425 суд зазначає таке.

Відповідно до архівної довідки Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» від 14 травня 2021 року № 425 у книгах обліку розрахунків з оплати праці Колгоспу імені Леніна Станично-Луганського району Луганської області є такі відомості про період роботи (далі - мовою оригіналу) « ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 » «так у документах» та його відпрацьовані дні по колгоспу становили: 1977 рік факт вх.дн 161,5; 1978 рік - факт вх.дн 247; 1979 рік - факт вх.дн 162,5; 1982 рік - факт вх.дн 146; 1983 рік - факт вх.дн 210,5; 1985 рік - факт вх.дн 157; 1986 рік - факт вх.дн 40; 1988 рік - факт вх.дн 114; 1989 рік - факт вх.дн 87,5 (арк. спр. 16, 76).

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач не врахував зазначену у цій довідці інформацію через неповне зазначення прізвища, імені та по батькові позивача.

Разом з цим, суд зазначає, що спірна довідка видана на підставі первинних документів, які знаходяться на зберіганні у Комунальній установі «Об`єднаний трудовий архів Станично-Луганського району», та інформація у ній зазначена так, як зазначено в оригіналах документів.

З урахуванням викладеного, у разі встановлення позивачем факту належності йому трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року, інформація, викладена у довідці Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» від 14 травня 2021 року № 425, має бути врахована під час обчислення страхового стажу позивача.

Щодо доданих до позовної заяви письмових пояснень колишніх працівників Колгоспу імені Леніна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відібраних адвокатом Шепель Мариною Володимирівною, суд зазначає таке.

Дослідженням змісту відібраних пояснень судом встановлено, що особи, які надали такі пояснення, працювали з позивачем у Колгоспі імені Леніна та підтверджують, що позивач у спірні періоди працював у Колгоспі імені Леніна та те, що при заповненні трудової книжки колгоспника на ім`я позивача неправильно зазначено дату народження останнього.

З огляду на приписи Порядку № 637, до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України відноситься опитування свідків для підтвердження страхового стажу осіб, які звертаються за призначенням пенсії.

Також суд зазначає, що при встановленні факту належності позивачу трудової книжки колгоспника можуть бути допитані як свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які знають позивача по спільній з ним роботі в одному колгоспі.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно не зараховано до страхового стажу позивача періоди членства у Колгоспі імені Леніна з 19 серпня 1977 року по 06 листопада 1979 року, з 17 травня 1982 року по 30 вересня 1983 року, з 25 травня 1985 року по 03 лютого 1986 року та з 17 серпня 1988 року по 05 квітня 1989 року та період роботи з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року у Ворошиловградському емальзаводі імені Артема учнем електрозварника контактної пресової зварки, на підставі відомостей, зазначених у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 від 23 серпня 1977 року.

Також за наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком за заявою від 24 травня 2021 року, зареєстрованою за № 1217, протиправно не зараховано до страхового стажу позивача 08 років 02 місяці 20 днів (період проходження військової служби в лавах Радянської Армії з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року, періоди роботи з 13 липня 1984 року по 06 травня 1985 року у Ворошиловградському АТП-12125 водієм 3 класу та водієм 3 класу категорії «Д»; з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року у Орендному підприємстві «Лугцентрокуз», яке в подальшому реорганізоване у Закрите акціонерне товариство «Лугцентрокуз», на посадах машиніста крана 4 розряду та машиніста крана, занятого на гарячих дільницях робіт), внаслідок чого неправильно обчислено страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим судом встановлено, що у разі зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи (08 років 02 місяці 20 днів), загальний страховий стаж позивача станом на дату звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії складатиме 22 роки 05 місяців 21 день, що недостатньо для призначення пенсії за віком.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28 травня 2021 року № 56, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу, відповідає вимогам Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого позовні вимоги про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення належить залишити без задоволення.

Вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити, нарахувати та виплатити з 24 травня 2021 року пенсію за віком ОСОБА_1 є похідними від позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28 травня 2021 року № 56 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , відтак підстави для задоволення таких позовних вимог також відсутні.

Оскільки обчислення страхового стажу та визначення розміру пенсії є повноваженнями відповідача, які реалізовуються в процесі прийняття рішення про призначення пенсії, а страховий стаж позивача складає менше 28 років - 22 роки 05 місяців 21 день, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на цьому етапі належить залишити без задоволення вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період строкової військової служби з 10 листопада 1979 року по 17 листопада 1981 року, період роботи у Ворошиловградському АТП-12125 з 13 липня 1984 року по 06 травня 1985 року, період роботи у Закритому акціонерному товаристві Лугцентрокуз з 01 квітня 1992 року по 18 серпня 1997 року як передчасні, а щодо періодів роботи у колгоспі ім. Леніна з 19 серпня 1977 року по 06 листопада 1979 року, з 17 травня 1982 року по 30 вересня 1983 року, з 25 травня 1985 року по 03 лютого 1986 року, з 17 серпня 1988 року по 05 квітня 1989 року, періоду роботи у Ворошиловградському заводі ім. Артема з 22 грудня 1981 року по 04 травня 1982 року як безпідставні.

Посилання відповідача на той факт, що рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області таке рішення продубльовано лише з більшим роз`ясненням, судом не приймаються, оскільки в матеріалах справі відсутні будь-які докази щодо визначення саме Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Порядку № 22-1 органом, який мав вирішувати питання призначення пенсії ОСОБА_1 . Оскаржуване рішення прийнято також відповідачем, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Шепель Марини Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська