Справа № 159/5357/20
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5357/20
Провадження № 2-а/159/8/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Волинській області (м. Луцьк, вул. Залізнична, 15) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3282606 від 14.10.2020 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3282606 від 14.10.2020 року.

Дії відповідача щодо винесення зазначеної вище постанови про притягнення позивача до відповідальності останній вважає неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності постановлено на основі неналежного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач вказує, що дійсно, 14.10.2020 року, будучи водієм автотранспортного засобу ТОВ «Негабарит-Сервіс», керував автомобілем з державним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , який перевозив сідловий тягач DAFCF85, 2001 року випуску, з України в Угорщину та в м. Ковелі на автомобільній дорозі Київ-Ковель-Ягодин був зупинений працівниками поліції. На прохання поліцейського позивач пред`явив наявні в нього документи. Після чого відповідач повідомив, що оскільки ОСОБА_1 перевозить інший тягач, це є великогабаритним вантажем, а отже повинен бути увімкнутий жовтого кольору маячок та необхідний відповідний дозвіл національної поліції. Позивач зазначає, що даний висновок поліцейського було зроблено після вимірювання рулеткою. Зокрема, поліцейський встановив висоту вантажу у 4 метри 30 сантиметрів. Позивач вважає це сумнівним, оскільки така висота є більшою ніж зріст людини та без спеціальних засобів її дійсну величину встановити неможливо.

Як вказує ОСОБА_1 , висота вантажу на причепі не перевищувала 4 метрів, про що вказано в заяві на міжнародне перевезення вантажу №5 від 08.10.2020 року, у відомостях якої вказано висоту - 3 метри 50 сантиметрів. Позивач зазначає, що не існує жодного доказу, яким зафіксовано габаритні параметри транспортного засобу, яким він керував на момент зупинки, та інших доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, позивач просив скасувати постанову про накладання на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3282606 від 14.10.2020 року та закрити провадження у справі, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, представником відповідача зазначено, що постанова, винесена поліцейським роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Ілюшиком О.С., є законною. Вказує, що 14.10.2020 року о 10 год. 29 хв. було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, вчиненого водієм транспортного засобу STRALIS, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом OBERMFNN, державний номерний знак НОМЕР_2 . Як було встановлено пізніше, ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, здійснював перевезення великогабаритного вантажу, тобто негабаритний вантаж, який перевищував допустимі норми, зокрема висота становила 4 метри 30 сантиметрів, та не ввімкнув проблискові маячки жовтого кольору, а також не мав відповідного дозволу органу національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 132-1 КУпАП. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову, вважає дії відповідача правомірними, а оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам КУпАП та встановленим обставинам справи.

17.02.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якого позивач зазначає, що відеозапис, наданий відповідачем не слід брати до уваги, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови. Просить задовольнити позов у повному обсязі та скасувати постанову серії ЕАМ № 3282606 від 14.10.2020 року.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 14.10.2020 року поліцейським відділу організації несення служби в м. Ковель УПП у Волинській області Ілюшиком О.С. винесено постанову серії ЕАМ №3282606 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

З вказаної постанови встановлено, що 14.10.2020 року о 10 год. 29 хв. було виявлено факт вчинення адміністративного правопорушення, зокрема водій транспортного засобу STRALIS, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом OBERMFNN, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , який здійснював перевезення великогабаритного вантажу, а саме - негабаритний вантаж, який перевищував допустимі норми, зокрема висота становила 4 метри 30 сантиметрів, та не ввімкнув проблискові маячки жовтого кольору, не мав відповідного дозволу органу національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 4 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.22.5 розділу 22 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4 м., за довжиною - 22 м., фактичну масу понад 38 т., навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т., або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За змістом ч.1 ст. 132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Із поданого позивачем адміністративного позову встановлено, що останній факту вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення не визнає та з винесеною відносно нього постановою не згідний.

Разом з тим, позивачем не представлено суду доказів, які б спростовували обставини, викладені відповідачем в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, судом розцінюються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, відповідачем було приєднано до відзиву відеозапис з місця вчинення правопорушення.

Із вищевказаного відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом STRALIS, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом OBERMFNN, державний номерний знак НОМЕР_2 . Працівником поліції, з метою виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача, який здійснював перевезення великогабаритного вантажу, а саме негабаритний вантаж, який перевищував допустимі норми без ввімкнутих проблискових маячків жовтого кольору. Після встановлення особи порушника та озвучення причини зупинки, поліцейським було оглянуто транспортний засіб та зафіксовано на відеозапис великогабаритний вантаж, а саме - негабаритний вантаж, який перевищував допустимі норми без ввімкнутих проблискових маячків жовтого кольору, у зв`язку із чим поліцейським було запропоновано пред`явити документи для перевірки, зокрема посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ОСОБА_2 було здійснено замір великогабаритного вантажу та встановлено висоту 4 метра 30 сантиметрів, що є порушенням діючих ПДР України. Поліцейським було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення та роз`яснено порушнику його права відповідно до ст.63 Конституції України. Заслухавши доводи позивача, поліцейським було встановлено факт вчинення правопорушення та винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, яку не було оголошено. Копію постанови позивач отримав під підпис.

Крім цього, на відеозаписі позивач зазначив поліцейському, що «Їде в ремонт», про що в позовній заяві не було вказано, а це означає, що ОСОБА_1 фактично визнає, що їде із порушенням п.п.22.5 ПДР України.

Окрім цього, суд звертає увагу на поведінку позивача з моменту зупинку його транспортного засобу та до винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. З оглянутих відеозаписів, долучених відповідачем до матеріалів справи, суд приходить до висновку про неприпустимість нехтування поваги до представників органів державної влади, нормам етичного, культурного спілкування, надмірній експресивності та агресивності. В умовах розбудови демократичної та правової держави норми взаємовічливого спілкування, пошани один до одного, етичність та культура поведінки повинні дотримуватись як представниками влади так і громадянами обопільно, що є запорукою побудови сучасного громадянського суспільства.

Таким чином, із врахуванням пояснень позивача в адміністративному позові та відзиву на позовну заяву відповідача з приєднаним до нього відеозаписом, суд приходить до висновку про встановлення та доведення у даній справі факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, яке в даному випадку дійсно мало місце, та, зважаючи на дійсні обставини, вина позивача у його вчиненні є повністю доведена, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена 14.10.2020 року відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд залишає за позивачем понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2,5-9, 19, 77, 90,194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 268, 287 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Волинській області (м. Луцьк, вул. Залізнична, 15) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3282606 від 14.10.2020 року, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий:П. Ю. Бойчук