Справа № 520/22114/21
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви до розгляду

08 листопада 2021 р. Справа № 520/22114/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" надійшла заява, в якій заявник просить суд замінити стягувача у виконавчому проваджені по виконанню виконавчого напису №587 від 04.02.2020, вчиненого Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 3635/2045ЕCLKB36PS2 від 26.02.2016 року з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Кредобанк", що складається з: суми заборгованості за кредитом - 11 734,03 грн.; суми заборгованості за відсотками-1 656,42 грн.; суми заборгованості за комісіями 12 835,00 грн., суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису, а всього 26 225,45 грн. з Акціонерного товариства «Кредобанк» (), його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції".

Вирішуючи питання стосовно наявності правових підстав для розгляду заяви у порядку адміністративного судочинства, суд зазначає, що заявник звернувся до суду з заявою, в якій містяться посилання на норми ст.379 КАС України, змістом якої встановлено порядок та правові підстави заміни сторони виконавчого провадження.

Правовідносини з приводу заміни сторони виконавчого провадження за рішенням суду в адміністративній справі унормовані ст. 379 КАС України, приписи якої передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, процесуальний закон передбачає можливість заміни адміністративним судом сторони виконавчого провадження виключно в рамках інституту виконання судового рішення, що також підтверджується законодавчо визначеною конструкцією процесуального законодавства, оскільки ст.379 розміщена у розділі IV Кодексу адміністративного судочинства України "Процесуальні питання, пов`язані із виконанням судових рішень в адміністративних правах".

Зі змісту заяви судом встановлено, що заявник просить суд замінити сторону у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису нотаріуса, а не судового рішення Харківського окружного адміністративного суду як суду першої інстанції.

Суд зазначає, що заміна сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса в порядку статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України суперечить нормам чинного процесуального законодавства України та не відповідає засадам адміністративного судочинства України.

В обґрунтування доводів заяви про заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса заявник посилається на положення ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, що дає підстави дійти висновку про розгляд вказаного подання за правилами цивільного судочинства.

Суд зазначає, що КАС України не врегульовані випадки прийняття судом рішення у разі неможливості розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "..." поняттями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язковість суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом", у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд, керуючись положеннями ч. 6 ст. 7 КАС України, вважає за необхідне застосувати до поданої заяви п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України і відмовити у прийнятті даної заяви до розгляду.

Виконуючи приписи ч. 6 ст. 170 КАС України, суд зазначає, що положеннями ч. 1 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Вказана норма розміщена у розділі VI Цивільного процесуального кодексу України "Процесуальні питання, пов`язані із виконанням судових рішень в цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)".

Таким чином, в порядку цивільного судочинства вбачається за можливе не лише заміна сторони виконавчого провадження при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та посадових осіб, зокрема, і виконавчого напису нотаріуса.

Отже, питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів, про що і належить роз`яснити заявнику.

Керуючись ст.ст. 170, 242, 243, 250, 253, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Приватні Інвестиції" про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Роз`яснити заявнику, що розгляд вказаної заяви віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу у повному обсязі виготовлено 08 листопада 2021 року.

Суддя О.Г. Котеньов