Справа № 500/7015/21
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/7015/21

08 листопада 2021 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мандзій О.П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2021 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, в якій просить:

визнати бездіяльність Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області;

зобов`язати Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області забезпечити реалізацію, усунути захаращення, порушення вимог пожежної безпеки, демонтувати перестінки 3 шт. в місцезнаходженні 1 під`їзду 2 поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 27.10.2021 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення, до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали.

Відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.10.2021 позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. та подання суду доказів такої сплати або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог вказаної ухвали, 03.11.2021 через підсистему "Електронний Суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій вказує про виконання умови щодо звільнення від сплати судового збору за ознакою перевищення розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу, про що свідчать відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020 рік.

Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у ст.5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ст.8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в ст.5, або у справах із предметом спору, не охопленим ст.5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Так, умова, визначена у п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", на яку посилається позивач, може застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу за попередній календарний рік.

Положення ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані нормами спеціального закону ст.5 та8 Закону України "Про судовий збір", що свідчить про необхідність при застосуванні положень ст.133 КАС України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у ст.5 Закону України "Про судовий збір", застосовувати критерії, визначені ст.8 цього Закону.

Позивачем на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ними позов надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020 рік з інформацією про отримані доходи у 2 кварталі 2020 року в сумі 1366,67 грн. та у 3 кварталі 2020 року в сумі 2772,05 грн.

Такі відомості містять виключно інформацію, що наявна в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, яка підтверджує відсутність у позивача лише оподатковуваних доходів за цей періоди.

При цьому суд повинен враховувати майновий стан сторони в цілому, а не лише відсутність окремих джерел доходу, в даному випадку тих, що підлягають оподаткуванню.

Згідно з сталою та послідовною практикою Верховного Суду (зокрема постановами від 04.07.2018 у справі № 686/114/16-ц, від 30.11.2020 року у справі № 160/6933/19) положення Закону України "Про судовий збір" не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочення чи розстрочення в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

З наведеного слідує, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів, які слугують підставою, на його думку, для зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Згідно з позицією, сформованою, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 № 215/3831/16-а (2-а/215/128/16), звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст.133 КАС України та ст.8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Водночас позивачем доказів сплати судового збору відповідно до закону, як і доказів відсутності інших джерел доходів, окрім тих, що підлягають оподаткуванню, за попередній рік, та, відповідно, скрутного майнового стану, що зумовили неможливість сплати судового збору, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.10.2021, не надано.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, оскільки недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.10.2021про залишення позовної заяви без руху, у зазначений судом спосіб не усунуті, то позовну заяву слід повернути позивачу.

При цьому, позивачу слід роз`яснити, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.169, 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мандзій О.П.