Справа № 640/11628/21
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2021-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2021 року м. Київ № 640/11628/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., при секретарі судового засідання Перегудовій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю:

представника позивача: Щербина А.І.,

представника відповідача: Пущук М.В.,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» (надалі по тесту також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 4.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача, за результатами якої складено акт перевірки, висновки якого про порушення вимог Податкового кодексу України, - завищення суми податкового кредиту за грудень 2020 року, що призвело до завищення суми бюдетного відшкодування ПДВ є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені податковим органом у зв`язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження наданих позивачем до перевірки первинних документів, та через намагання пов`язати зазначені висновки з наявними питаннями до діяльності контрагента позивача, у зв`язку із чим, податкове повідомлення-рішення, що прийняте на підставі даного акту, є протиправним та підлягає скасуванню. Також, позивач звертає увагу на те, що надані до перевірки первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, та використання придбаних ТМЦ у власній господарській діяльності позивача та подальшу реалізацію як на території України, так і за межі України. Висновки відповідача про порушення податкового законодавства у взаємовідносинах із контрагентом неправомірні, оскільки з боку позивача відсутні будь-які порушення п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України. Позивач наголошує, що правомірно сформував податковий кредит за операціями із контрагентом (ФГ «ФАВОРИТ») на підставі належним чином оформлених первинних документів, а претензії до реальності господарських операцій є безпідставними. Крім того, позивачем акцентовано увагу на допущених процедурних порушеннях при прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.05.2021 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

25.05.2021 до суду від представника ГУ ДПС у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, на підставі акта перевірки, яким було встановлено неможливість здійснення господарських операцій між позивачем та ФГ «Фаворит», у звязку з відсутністю факту (джерела) походження товару та законного введення в обіг та відсутністю факту реального одержання (купівлі) ФГ «Фаворит» у досліджуваних періодах. Відповідач стверджує про те, що позивачем було завищено податковий кредит за грудень 2020 року на суму ПДВ 1734022 грн. Крім того, податковий орган акцентує увагу на тому, що з матеріалів справи не вбачається наявність складських документів, договорів на зберігання сої, видача товару зі складу ТОВ «Фалькон Агро Груп» представнику позивача, що також підтверджує відсутність фактичного здійснення господарських операцій (а.с. 169-178 т. 2)

27.05.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення запиту та листа Головного управління статистики в Херсонській області від 17.05.2021 з додатком про збір урожаю сої (а.с. 186-197 т. 2)

У підготовчому засіданні 27.05.2021 судом ухвалено здійснити заміну сторони відповідача з ГУ ДПС у м. Києві на ДПС України.

10.06.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. (а.с. 208-219 т. 2)

15.06.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи документів на підтвердження приймання товару, переробки сої, перевезення олії соєвої, експорту олії соєвої та продажу олії соєвої на території України, експорту шроту (а.с. 224-250 т. 2, а.с. 1-233 т. 3)

15.05.2021 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляд по суті.

24.09.2021 до суду від сторони позивача надійшли пояснення щодо порядку придбання товару у контрагента та його подальшого використання.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Згідно норм ст. 250 КАС України, 28.10.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів даної справи, позивач отримав від Головного управління ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 07.04.2021 № 4, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу додаткового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1734022 грн., що здекларована в декларації з ПДВ за грудень 2020 року, у зв`язку з порушенням вимог п. п. 185.1 ст.185, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.

Вказане податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі акта перевірки від 09.03.2021 № 18786/26-15-07-04-01/37817784 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання ТОВ «АГРО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ СПІВДРУЖНІСТЬ УКРАЇНА» податкового законодавства при декларуванні за грудень 2020 року заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість.

Так, з 16.02.2021 по 01.03.2021 відповідачем, на підставі наказу від 08.02.2021 № 1181-п «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «АГРО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ СПІВДРУЖНІСТЬ УКРАЇНА» було проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт перевірки, в якому відповідач дійшов висновку, що позивачем було завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) за грудень 2020 року на 1734022 грн.

При цьому, з акта перевірки вбачається, що підставою для встановленого відповідачем завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду, став висновок про те, що операції позивача з придбання у контрагента ФГ «Фаворит» продукції не мали місця (нереальні), з тому, позивач безпідставно сформував податковий кредит за такими операціями.

Позивач не погодився з висновками акта перевірки та у порядку п. 86.7 ст. 86 ПК України подав свої заперечення та зауваження до акта перевірки, однак, 19.04.2021 на поштову адресу позивача надійшли лист відповідача № 5839/1/26-15-07-04-02-14 від 02.04.2021 «Про результати розгляду заперечень» та оскаржуване ППР.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки та прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також - ПК України)

За нормами п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, передбачено, що податковий кредит - це сума, на яку платник, податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Нормами п. 198.1 ст. 198 ПК України, визначено право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до приписів п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

При цьому, за п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування задаткового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Проте, згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не затверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 201.1 статті 200 ПК України, встановлені вимоги до податкової накладної, передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно змісту пункту 201.6 статті 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У силу ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, акти, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

При цьому, слід врахувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Водночас, нереальність господарських операцій з придбання/постачання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами, і головне, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто, на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само, створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому. Водночас, із визначеного в ПКУ поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто, господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності. З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції, передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому, економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції. Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості. Варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Документальне обґрунтування наявності ділової мети передбачає наявність документів управлінського обліку, первинних документів, які платник податків використовує в господарській діяльності, зокрема, у перспективі, або коли наявна потреба в здійсненні збиткових операцій з огляду на стратегічні цілі чи несприятливі обставини. Такі документи мають містити загальноприйняті реквізити, такі як дата складання та підписи уповноважених осіб, і можуть бути використані під час перевірки або затребувані в установленому ПКУ порядку.

Таким чином, ділова мета може бути відсутня лише в таких операціях: головною ціллю або однією з головних цілей операції є несплата (неповна сплата) суми податків та/або зменшення обсягу оподатковуваного прибутку платника податків; у зіставних умовах особа не була б готова придбати (продати) такі товари, роботи (послуги), нематеріальні активи, інші предмети господарських операцій, відмінні від товарів, у непов`язаних осіб.

Ураховуючи принцип превалювання сутності над формою, перевага має надаватися економічній сутності господарських операцій.

Суд, аналізуючи висновки контролюючого органу, що викладені в акті перевірки, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, що надані сторонами під час розгляду спору по суті, вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Позивач зазначає, що протягом грудня 2020 року придбавав сільськогосподарську продукцію (сою урожаю 2020 року) у контрагента ФГ «ФАВОРИТ» (31683732), яка придбавалася з метою подальшої переробки та продажу продуктів такої переробки покупцям, тобто, в рамках господарської діяльності позивача. Крім того, наголошено на тому, що статус свого контрагента, його правосуб`єктність та репутацію на ринку України, позивач перевірив перед початком співпраці та не мав підстав сумніватися в добросовісності такого контрагента.

Крім того, позивач зауважує, що усі необхідні ресурси для провадження діяльності контрагента наявні, що підтверджується і в акті перевірки, однак, не було враховане відповідачем, адже з акту перевірки не вбачається, чому контролюючий орган вирішив, що саме сою для продажу позивачу не міг виростити ФГ «ФАВОРИТ», оскільки, виходячи із наданих позивачу до вступу у господарські відносини з контрагентом звітів за формою 29-сг та 37-сг, які зареєстровані в органах статистики, контрагентом було вирощено у 2020 році сої об`ємом 24680,50 ц (або 2468,05 т), що набагато більше, аніж реалізовано позивачу (665,12 т); навіть керуючись тією середньою урожайністю, яку наводить відповідач в акті перевірки з інтернет-джерел (10,90 ц/га), то контрагент з урахуванням площ земельних угідь, яка підтверджується в акті перевірки, міг забезпечити вирощування сої в об`ємах щонайменше 829,50 т та подальший продаж позивачу сої в розмірі 665,12 т.; наявність основних засобів та знарядь у контрагента, як то сіялки, декількох зерносушарок, культиватора та комбайна, свідчить про реальне здійснення ним діяльності з вирощування продукції.

На противагу вказаному, податковий орган стверджує про неможливість здійснення господарських операцій між позивачем та ФГ «Фаворит», у звязку з відсутністю факту (джерела) походження товару та законного введення в обіг та відсутністю факту реального одержання (купівлі) ФГ «Фаворит» у досліджуваних періодах. З матеріалів справи не вбачається наявність складських документів, договорів на зберігання сої, видача товару зі складу ТОВ «Фалькон Агро Груп» представнику позивача, що також підтверджує відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Так, матеріали справи вказують на те, що для забезпечення здійснення господарської діяльності, позивач придбавав у ФГ «ФАВОРИТ» товари урожаю 2020 року для подальшої її переробки і продажу продуктів переробки покупцям.

Сторонами не заперечується, що до перевірки позивачем було надано повний перелік документів, які не мають дефектів та підтверджують здійснення господарських взаємовідносин з ФГ «Фаворит», однак, на думку відповідача, такі операції не мали реального характеру. До перевірки було договір, видаткові накладні, рахунки-фактури, податкові накладні, докази оплати за товар.

Позивач мав право на включення сплаченого контрагентом ПДВ до складу податкового кредиту за виконання наступних умов: 1) придбання товарів/послуг; 2) нарахування/сплата сум ПДВ в ціні товарів/послуг за ставкою 20%; 3) пов`язаність витрат із господарською діяльністю (придбання з метою подальшого використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях); 4) наявність належним чином оформленої податкової накладної, виписаної продавцем товару/послуги - платником ПДВ.

У даному ж випадку, позивач формував податковий кредит стосовно придбаних товарів/послуг з 20% ПДВ в ціні таких товарів/послуг, які було використано в оподатковуваних операціях в межах його господарської діяльності, та на підставі належно оформлених податкових накладних. На момент їх виписки постачальник був платником ПДВ.

Тож, позивач виконав всі вимоги ПК України щодо отримання права на податковий кредит, адже, суми сплаченого ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту, суми якого були віднесені до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21 декларації за грудень 2020 року).

На сторінках 5-8 акта перевірки, податковий орган дійшов висновку про безтоварність операцій позивача з його контрагентом, що призвело до завищення позивачем податкового кредиту. При цьому, відповідач в акті перевірки не заперечує про те, що на час здійснення операцій ФГ «ФАВОРИТ» було (і є наразі) належним чином зареєстрованою юридичною особою та платниками ПДВ; у позивача наявні всі необхідні первинні/бухгалтерські документи по операціям з ФГ «ФАВОРИТ», і такі документи були надані до перевірки; позивач у повному обсязі сплатив зобов`язання перед ФГ «ФАВОРИТ» та вчасно відобразив проведені операції у бухгалтерському обліку; позивач сплатив ПДВ в розмірі 20%; у ФГ «ФАВОРИТ» наявні трудові ресурси та земельні угіддя, зокрема, в акті перевірки сам відповідач підтверджує, як наявність штату працівників в 16 осіб, так і наявність земельних угідь у власності в розмірі 761,0 га (абз 2-3 ст. 6 акта перевірки): «ФГ «ФАВОРИТ» (код 31683732), стан платника 0 (платник податків за основним місцем обліку), вид діяльності - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійний культур, статутний фонд - 2000 тис. грн., штатна кількість працівників 16 осіб. Згідно поданого повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткування або через які провадиться -діяльності, форма № 20-ОПП ФГ «ФАВОРИТ» має у власності земельні ділянки (761,0).

Водночас, з іншого боку, в акті перевірки зазначається про недостатність ресурсів для провадження діяльності щодо ФГ «ФАВОРИТ» - недостатність земельних угідь, трудових ресурсів для вирощування с/г продукції у поставлених позивачу об`ємах.

Суд з даного приводу вважає за необхідне наголосити на тому, що, у даному випадку, вбачається наявність претензій не до позивача, а, фактично, до його контрагента - ФГ «Фаворит», при цьому, що в акті перевірки (стор. 6) зазначено про наявність у ФГ «ФАВОРИТ» у власності 761,0 га земельних ділянок, а також, штатної чисельності працівників в кількості 16 осіб. Розмір посівних площ у вказаній кількості земельної ділянки та кількості трудових ресурсів підтверджується: звітом ФГ «ФАВОРИТ» за формою 4-сг про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року; звітом ФГ «ФАВОРИТ» за формою 29-сг про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду у 2020 році; звітом ФГ «ФАВОРИТ» за формою 37-сг про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.11.2020; довідкою Новокаховської міської ради від 19.03.2020 № 111/03-04 щодо закріплених за ФГ «ФАВОРИТ» земельних угідь для ведення фермерського господарства; податковим розрахунком за формою 1-ДФ за 3 квартал 2020 року, що містяться в матеріалах справи та надавались позивачем до перевірки, проте, останні не були враховані податковим органом.

Відповідно до змісту вказаних вище звітів за формою 29-сг та 37-сг, які зареєстровані в органах статистики, контрагентом позивача було вирощено у 2020 році сої 24680,50 ц або 2468,05 тон, що є більшим ніж було реалізовано позивачу - 665,12 тон. Крім того, у ФГ «ФАВОРИТ» на балансі знаходиться чимало основних засобів та знарядь, які використовуються в процесі вирощування с/г продукції, в тому числі і сої. Це, зокрема, сіялка, декілька зерносушарок, культиватор та комбайн. Відомості, прийняті органами статистики, та наявність всіх перелічених вище основних засобів та знарядь у ФГ «ФАВОРИТ» свідчать про реальне здійснення ним діяльності з вирощування продукції в задекларованих об`ємах.

Щодо доводів сторони відповідач про невідповідність заявлених об`ємів земельних ділянок (посівних площ), суд вважає, що такі не можуть вказувати на порушення податкового законодавства, а може лише мати місце порушення правил оренди земельних ділянок контрагентом та не може свідчити про нереальність господарських операцій позивача. Також, податковим органом не було здійснено відповідних перевірочних заходів ФГ «Фаворит» задля констатації невідповідності наявних земельних угідь до тих, які дають врожайність, яка декларується.

За змістом акта перевірки, відповідач прорахував, що у ФГ «ФАВОРИТ» не вистачило землі для вирощування сої, що ним поставлена позивачу. При цьому, для обрахунку необхідної кількості земельних угідь, відповідач прийняв до уваги знайдену у мережі Інтернет середню врожайність по Херсонській області та розрахував її для вирощення подібного товару для Чернігівської області (а не в районі, де ФГ «ФАВОРИТ» має сільськогосподарські угіддя).

Суд враховує, що 27.05.2021 від позивача надійшло клопотання про долучення запиту та листа Головного управління статистики в Херсонській області від 17.05.2021 з додатком про збір урожаю сої, згідно якої, середня врожайність сої у 2020 році становила 31,5 га, тобто, значно більше аніж наведено у розрахунках перевіряючих, що, у свою чергу, ставить під сумнів достовірність та правильність таких розрахунків (а.с. 186-197 т. 2)

Наведеним підтверджується висновок про те, що доводи сторони відповідача в цій частині є необґрунтованими, такими, що не встановлені в порядку, визначеному законом, і є припущеннями, якими не можуть обґрунтовуватися порушення, які ставляться в вину саме позивачу.

Також, суд при вирішенні даного спору, бере до уваги надані стороною позивача 15.06.2021 документи на підтвердження приймання товару, переробки сої, перевезення олії соєвої, експорту олії соєвої та продажу олії соєвої на території України, експорту шроту, які, за наслідком їх дослідження та аналізу, дійсно, дають змогу прослідкувати всі етапи руху придбаного товару та подальшої реалізації у заявлених об`ємах. (а.с. 224-250 т. 2, а.с. 1-233 т. 3)

Крім того, судом враховується, що поставка товару від контрагента ФГ «Фаворит» здійснювалася на умовах поставки СРТ («доставлено до»), пункт поставки - м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Літейна 10 або залізничним транспортом: залізнична станція Лелеківка (код станції 411507), Одеська залізнична дорога, з подачею на п/п ТОВ «Фалькон Агро Груп». На виконання укладеного договору поставки, ФГ «Фаворит» поставило позивачу 665,12 т сої урожаю 2020 р. у грудні 2020 р., що підтверджується наступними документами, копії яких залучені до матеріалів справи: договором поставки №РР/О115О від 04.12.2020 р. (Т.1, а.с. 139-148). На виконання такого договору були складені наступні документи: специфікації до договору поставки №РР/01150 від 04.12.2020 р. (Т.1, а.с. 149-150); видаткові накладні №ЮС000001438 від 05.12.2020 р., №ЮС000001439 від 06.12.2020 р., №ЮС000001440 від 06.12.2020 р„ №ЮС000001445 від 07.12.2020 р., №ЮС000001446 від 08.12.2020 р„ №ЮС000001449 від 08.12.2020 р., №ЮС000001451 від 08.12.2020 р„ №ЮС000001452 від 08.12.2020 р„ №ЮС000001453 від 09.12.2020 р„ №ЮС000001454 від 10.12.2020 р„ №ЮС000001458 від 11.12.2020 р„ №ЮС000001459 від 12.12.2020; рахунки №ЮС000000488 від 05.12.2020 р„ №ЮС000000489 від 06.12.2020 р„ №ЮС000000490 від 06.12.2020 р.,№ЮС000000495 від 07.12.2020 р„ №ЮС000000496 від 08.12.2020 р„ №ЮС000000499 від 08.12.2020 р.,№ЮС000000501 від 08.12.2020 р„ №ЮС000000502 від 08.12.2020 р„ №ЮС000000503 від 09.12.2020 р.,№ЮС000000504 від 10.12.2020 р„ №ЮС000000506 від 11.12.2020 р„ №ЮС000000507 від 12.12.2020 р. (Т.1, а.с. 152.160.167.176.185.195, 203, 210, 217, 225, 236, 243); податкові накладні №1773 від 05.12.2020 р., №1774 від 06.12.2020 р., №1775 від 06.12.2020 р„ №1780 від 07.12.2020 р„ №1781 від 08.12.2020 р„ №1784 від 08.12.2020 р„ №1786 від 08.12.2020 р„ №1787 від 08.12.2020 р., №1788 від 09.12.2020 р, №1789 від 10.12.2020 р„ №1790 від 11.12.2020 р„ №1791 від 12.12.2020 р. (Т.1, а.с. 153-154, 161-162, 168-169, 177-178, 186-187,196-197, 204-205, 211-212, 218-219, 226-227, 237-238, 244-245); витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №33151 (Т.1, а.с.249);

товарно-транспортні накладні №2128 від 04.12.2020 р., №131762 від 05.12.2020 р., №2128 від 05.12.2020 р„ №155 від 05.12.2020 р„ №775 від 06.12.2020 р„ від 06.12.2020 р„ №100117 від 06.12.2020 р., від 07.12.2020 р., від 07.12.2020 р., №74 від 07.12.2020 р., №01050 від 07.12.2020 р„ №73 від 07.12.2020 р., №15 від 07.12.2020 р„ №557 від 06.12.2020 р„ №556 від 06.12.2020 р„ №010 від 07.12.2020 р„ №3156 від 08.12.2020 р„ №01051 від 09.12.2020 р„ №75 від 09.12.2020 р, №1 від 09.12.2020 р., №80 від 09.12.2020 р„ №81 від 09.12.2020 р., №33 від 09.12.2020 р., від 11.12.2020 р„ №46 від 11.12.2020 р. (Т.1, а.с. 155, 156, 163, 170-172, 179-181, 188-191,188-189, 206, 213, 220, 221, 228-231, 239, 246).

При цьому, оплата за поставлений товар була здійснена в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №1207 від 29.12.2020 р., №1083 від 07.12.2020 р., №1184 від 22.12.2020 р., №1081 від 07.12.2020 р„ №1082 від 07.12.2020 р„ №1206 від 29.12.2020 р„ №1096 від 08.12.2020 р„ №1218 від 30.12.2020 р„ №1095 від 08.12.2020 р„ №1219 від 30.12.2020 р №1104 від 10.12.2020 р №1221 від 30.12.2020 р №1106 від 10.12.2020 р„ №1220 від 30.12.2020 р„ №1105 від 10.12.2020 р., №15 від 04.01.2020 р„ №1108 від 10.12.2020 р. №20 від 04.01.2020 р №1110 від 11.12.2020 №45 від 11.01.2020 р №19 від 12.01.2020 р №1119 від 14.12.2020 р, №16 від 04.01.2020 р, №1118 від 14.12.2020 р, №17 від 04.01.2020 р. (Т.1, а.с. 157,158, 164, 165,173, 174, 182,183,192,193, 200, 201, 207, 208, 214, 215, 222, 223, 232, 233, 234, 240, 241, 247, 248).

Усі вказані документи складені відповідно до вимог законодавства та містять усі необхідні реквізити, а відтак, є належним підтвердженням фактів поставки сої урожаю 2020 р. та її оплати.

Так, поставка сої від ФГ «Фаворит» здійснювалася відповідно до умов договору на територію третьої особи, що в подальшому, переробляла поставлений товар - ТОВ «Фалькон Агро Груп». На підтвердження прийняття сої ТОВ «Фалькон Агро Груп» в матеріали справи надано реєстр прийнятого товару за грудень 2020 р. (Т.2, а.с. 229), підписаний уповноваженими особами ТОВ «Фалькон Агро Груп», в якому зазначені номери товарно-транспортних накладних, номери авто та причепів, вага поставленого товару, його якірні характеристики, відправник вантажу, серед яких, наявні транспортні засоби від спірного постачальника товару. Так, в реєстрі прийнятого товару за грудень 2020 р. вказані товарно-транспортні накладні №2128 від 04.12.2020 р., №131762 від 05.12.2020 р„ №2128 від 05.12.2020 р„ №155 від 05.12.2020 р„ №775 від 06.12.2020 р„ від 06.12.2020 р„ №100117 від 06.12.2020 р., від 07.12.2020 р., від 07.12.2020 р, №74 від 07.12.2020 р, №01050 від 07.12.2020 р„ №73 від 07.12.2020 р„ №15 від 07.12.2020 р„ №557 від 06.12.2020 р„ №556 від 06.12.2020 р„ №010 від 07.12.2020 р., №3156 від 08.12.2020 р„ №01051 від 09.12.2020 р„ №75 від 09.12.2020 р„ №1 від 09.12.2020 р„ №80 від 09.12.2020 р„ №81 від 09.12.2020 р„ №33 від 09.12.2020 р„ від 11.12.2020 р„ №46 від 11.12.2020 р.

Надалі, соя, поставлена позивачу ФГ «Фаворит», була перероблена на олію ТОВ «Фалькон Агро Груп» на підставі договору переробки давальницької сировини № 01-0820/01С від 01.08.2020 р. (Т.2, а.с.230-241). На підтвердження переробки сої, ТОВ «Фалькон Агро Груп» в матеріали справи надано: акти надання послуг з давальницької переробки №9 від 31.12.2020 р. (Т.2, а.с.242), №1 від 31.01.2021 р. (Т.2, а.с.245); акти здачі-прийняття сировини та готового продукту давальницької переробки №3/12 від 31.12.2020, №3/01 від 31.01.2021 р. (Т.2, а.с.246); виробничі звіти за період 01.12.2020 - 31.12.2020 р. (Т.2, а.с.244), за період 01.01.2021 - 31.01.2021 р (том 2, а.с.247).

Відповідно до договору переробки давальницької сировини №01-0820/01С від 01.08.2020 р., та актів здачі-прийняття сировини та готового продукту давальницької переробки при переробці сої утворюються наступні види готової продукції: олія соєва нерафінована/олія соєва гідратована; шрот соєвий кормовий тестований гранульований/негранульований; та інша продукція - оболонка насіння сої, відходи сої третьої категорії, гідрофуз олії соєвої.

У подальшому, така продукція (олія соєва гідратована сира та шрот соєвий кормовий тостований) була реалізована позивачем за кордон та на території України.

Перевезення переробленої олії соєвої з метою її подальшого експорту до Одеського морського торговельного порту здійснювало ТОВ «Град-Логістик» на підставі договору на транспортно- експедиторське обслуговування №06/04-2020 від 06.04.2020 р., укладеного з ТОВ «АПК Співдружність Україна» (Т.2, а.с. 248-250, Т.З, а.с.1-9).

На підтвердження перевезення олії соєвої в матеріали справи надано товарно-транспортні накладні №13586 від 10.12.2020 р„ №13597 від 11.12.2020 р„ №13598 від 11.12.2020 р., №13600 від 12.12.2020 р. №13601 від 13.12.2020 р., №13599 від 14.12.2020 р„ №13614 від 14.12.2020 р„ №13625 від 16.12.2020 р„ №13488 від 17.12.2020 р„ №13660 від 18.12.2020 р„ №13659 від 19.12.2020р„ №13680 від 21.12.2020 р„ №13658 від 21.12.2020 р„ №13683 від 22.12.2020 р„ №13682 від 25.12.2020 р., №13723 від 25.12.2020 р„ №13725 від 26.12.2020 р„ №13727 від 26.12.2020 р„ №13722 від 27.12.2020 р„ №13726 від 27.12.2020 р„ №13613 від 28.12.2020 р. №13661 від 28.12.2020 р„ №13746 від 29.12.2020 р., №13748 від 30.12.2020 р, №13752 від 30.12.2020, №13754 від 30.12.2020 р (том З, а.с. 10-35).

Відповідно до даних товарно-транспортних накладних, перевезення олії здійснювалося з переробного підприємства ТОВ «Фалькон Агро Груп» (м. Кропивницький, смт. Нове, вул. Ливарна, 10 до Одеського морського торговельного порту (термінал ТОВ «Пріста Ойл- Україна», м. Одеса, Митна площа, 1). Окрім того, товарно-транспортні накладні містять відмітку про прийняття товару на портовому терміналі ТОВ «Пріста Ойл-Україна», а саме, час та дату прийняття товару, його вагу, а також посаду, ПІБ, підпис оператора, що приймав товар на портовому терміналі.

Виготовлена на ТОВ «Фалькон Агро Груп» олія соєва, в подальшому, була експортована компаніям Intergrain S.A. (Люксембугр), Agrozan Commodities DMCC, Soy Commodities LTD. Зазначене підтверджується: контрактами №0712-20/1 від 07.12.2020 р„ №2912-20-02 від 29.12.2020 р„ №140121-01 від 14.01.2021 р. (Т.З, а.с.44-48, 52-57, 65-70); вантажно-митними деклараціями (Т.З, а.с.49-50, 58-59, 61-62, 63-64, 71-72, 73-74, 75- 76, 77-78).

Частина олії, виробленої на ТОВ «Фалькон Агро Груп» була реалізована позивачем на території України відповідно до договору поставки соєвої олії №РР/01117 від 21.07.2020 р., укладеного ТОВ «АПК Співдружність Україна» та ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод» (Т.З, а.с. 79- 80) та договору поставки соєвої олії №30/07/2020 від 30.07.2020 р., укладеного між ТОВ «АПК Співдружність Україна» та ТОВ "Ясенсвіт" (том 3).

Таким чином, за наслідком дослідження залучених до матеріалів справи письмових доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів, викладених у позовній заяв про непідтвердженість та безпідставність висновків акта перевірки щодо господарських взаємовідносин позивача з контрагентом ФГ «Фаворит».

Суд вважає, що первинні документи позивача по взаємовідносинам з наведеним контрагентом мають всі необідні обов`язкові реквізити, визначені податковим законодавством. На противагу зазначеному, податковим органом під час судового розгляду справи, не було наведено будь-яких переконливих доводів та не надано належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин що підтверджують недобросовісність саме позивача, як платника податків. Так, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань.

Отже, висновок ГУ ДПС у м. Києві про порушення позивачем приписів податкового законодавства, що відображений у акті перевірки, внаслідок чого платником податків було завищено податковий кредит з ПДВ і відповідно суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, спростовується первинними документами, наданими товариством позивача, та не знайшов свого підтвердження під час розгляду даного спору в суді.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні гуди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги, у даному випадку, підлягають задоволенню у повному обсязі, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - скасуванню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 22700 грн. що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 19.04.2021 № 86.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 4 від 07 квітня 2021 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 22700,00 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень 00 коп.).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-промислова компанія Співдружність Україна» (, 04053, провулок Киянівський, 7-а, поверх 7)

Відповідач: Державна податкова служба України (, 04053, м. Київ, Львівська пл., 8)

Повний текст рішення складено 08.11.2021 року.

Суддя В.І. Келеберда