Справа № 360/4609/21
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4609/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі І відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ІІ відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22 липня 2021 року № 21 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 : з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року на посаді ветлікаря радгоспу Учбовий (записи в трудовій книжці №№ 2-3), з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року на посаді ветлікаря радгоспу Степной (записи в трудовій книжці №№ 6-8), з 23 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року на посаді головного ветлікаря КСП Степное (записи в трудовій книжці №№ 9-10) на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06 березня 1982 року як основного документа, який підтверджує стаж роботи, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08 липня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 липня 2021 року він досягнув шістдесятирічного пенсійного віку, маючи загальний страховий стаж, який становить 32 роки 1 місяць 24 дні, що відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування дає позивачу право на призначення державної пенсії за віком.

15 липня 2021 року за місцем свого проживання позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області через сервісний центр № 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком. Одним із основних документів на підтвердження стажу роботи позивача є трудова книжка серії НОМЕР_1 від 06 березня 1982 року, яка має всі відповідні записи з періодами трудової діяльності позивача, і яку позивач додав до заяви про призначення пенсії за віком.

25 серпня 2021 року у сервісному центрі № 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (в смт. Біловодськ Старобільського району) на вимогу позивача з приводу ознайомлення з прийнятим рішенням щодо призначення пенсії за віком за результатами розгляду поданої заяви, позивачу надано сканкопію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22 липня 2021 року № 21 від 22 липня 2021 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки в якості підтвердження страхового стажу роботи позивача органом Пенсійного фонду враховані тільки дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку, і відповідно до яких страховий стаж позивача становить лише 21 рік 01 місяць 29 днів.

Разом з цим, при прийнятті рішення щодо призначення позивачу пенсії за віком територіальним органом Пенсійного фонду, який був визначений за принципом екстериторіальності, не враховані періоди трудової діяльності позивача, записи про які внесені в трудову книжку серії НОМЕР_1 , заведену 06 березня 1982 року, а саме з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року на посаді ветлікаря радгоспу Учбовий (записи в трудовій книжці №№ 2-3), з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року на посаді ветлікаря радгоспу Степной (записи в трудовій книжці №№ 6-8), з 23 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року на посаді головного ветлікаря КСП Степное (записи в трудовій книжці №№ 9-10)

З посиланням на положення статей 19, 22, 46 Конституції України, статті 62, 80, 81 Закону України Про пенсійне забезпечення, статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 1993 року № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29 липня 1993 року № 58, позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до його страхового стажу спірні періоди роботи, у зв`язку з чим порушується його право на отримання пенсії при досягненні певного віку та умов.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позов не визнало, про що 23 вересня 2021 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 32056/2021 подало відзив на позовну заяву від 20 вересня 2021 року за № 1200-0803-9/37939, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 49-54).

Заперечуючи проти позову, І відповідач зазначив, що 15 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають чоловіки після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до наданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж ОСОБА_1 становить 21 рік 01 місяць 29 днів.

Додатково відповідач зазначив, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (зі змінами, внесеними постановою Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України»), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення спеціалістом управління, за принципом екстериторіальності, був визначений структурний підрозділ Пенсійного фонду України, який сформував атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення) та електронну пенсійну справу, а саме - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке за наслідками розгляду заяви позивача від 24 травня 2021 року прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22 липня 2021 року № 21 до загального стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи у зв`язку з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 301, а саме періоди: з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року на посаді ветлікаря радгоспу «Учбовий» (записи в трудовій книжці №№ 2, 3), оскільки між датою наказу про звільнення позивача та звільненням більше місяця; з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року на посаді ветлікаря радгоспу «Степной» (записи в трудовій книжці №№ 6-8), оскільки відсутня печатка підприємства; з 23 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року на посаді головного ветлікаря КСП «Степной» (записи в трудовій книжці №№ 9-10), оскільки відсутня дата наказу про прийом.

Окрім того, І відповідач звернув увагу суду на те, що ІІ відповідачем безпідставно зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 07 червня 1982 року по 11 січня 1985 року на підставі довідки, що видана Комунальною установою «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району», від 12 липня 2021 року № 02-15/292, оскільки прізвище позивача, яке вказано в довідці, не відповідає паспортним даним позивача, а саме: згідно з паспортом позивача його прізвище зазначено (російською мовою) « ОСОБА_2 », а в довідці прізвище вказано - (російською мовою) « ОСОБА_3 ». Таким чином довідку, видану Комунальною установою «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району», від 12 липня 2021 року № 02-15/292 неможливо врахувати для розрахунку пенсії, оскільки зазначене в ній прізвище не співпадає з прізвищем позивача в паспорті.

Згідно з пунктом 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 301 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Пунктом 2.4. Інструкції № 301 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується «1984.05.01», в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.: «05.01.1984». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Відповідно до пункту 2.12. Інструкції № 301 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Таким чином, І відповідач зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії та відповідних рішень щодо зарахування (не зарахування) до страхового стажу позивача відповідних періодів роботи.

Також І відповідач зазначив, що до виключної компетенції органів Пенсійного фонду України належить вирішення питань про призначення пенсій.

З посиланням на положення статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» І відповідач зазначає, що у нього відсутні кошти за сплату судового збору.

З урахуванням викладеного, І відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

У доповненнях до відзиву від 05 листопада 2021 року № 1200-0803-7/48425, які надійшли через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 05 листопада 2021 року за вхідним реєстраційним № 37926/2021, І відповідач додатково зазначив, що 15 липня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для призначення пенсії позивач надав такі документи: паспорт та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; трудову книжку серії НОМЕР_1 (дата заповнення 06 березня 1982 року), трудову книжку серії НОМЕР_2 (дата заповнення 07 червня 1982 року); документи, видані Комунальною установою «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району», а саме: архівну довідку від 12 липня 2021 року № 02-15/292 про періоди роботи в Радгоспі «Степовий», КСП «Степове»; архівну довідку від 12 липня 2021 року № 02-15/294 про періоди роботи в ТОВ АПФ «Валентина»; архівну довідку про заробітну плату від 12 липня 2021 року № 02-15/295 за період з січня 1988 року по грудень 1994 року; диплом про навчання в Старобільському радгоспі-технікумі від 24 лютого 1982 року серії НОМЕР_3 ; довідку від 09 червня 2021 року № 1141 про перебування на обліку та отримання допомоги по безробіттю, видану Біловодським районним центром зайнятості; заяву про перерахування коштів на поточний рахунок ПриватБанку. Інших документів додано не було.

На виконання Указу Президента України від 08 листопада 2019 року № 837 «Про невідкладні заходи з проведення реформ та зміцнення держави» у червні 2020 року Пенсійним фондом України розпочато впровадження нової системи «автоматичне призначення пенсій», тобто подати документи для призначення пенсії можна через особистий кабінет на вебпорталі за допомогою кваліфікованого електронного підпису.

В особистому кабінеті застрахованої особи на порталі оновлено блок Комунікації з ПФУ та додано можливість подання «Анкети-заяви». Коли анкета сформована, до неї необхідно долучити файли сканованих документів, що підтверджують набутий трудовий стаж, та документи, які ідентифікують особу. Розписка-повідомлення до такої заяви не передбачена. І відповідач зазначив, що оскільки ОСОБА_1 подавав заяву на призначення пенсії шляхом авто призначення пенсії та заповнював анкету-заяву, надати розписку-повідомлення не має можливості.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області позов не визнало, про що 27 вересня 2021 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідним реєстраційним № 32434/2021 подало відзив на позовну заяву від 21 вересня 2021 року за № 1600-0803-9/64595, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 100-103). Проте суд не бере до уваги наданий відзив, оскільки відповідачем не виконано вимог частини четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) щодо надіслання відзиву позивачу та І відповідачу. У додатках до відзиву на позовну заяву ІІ відповідачем зазначено докази направлення відзиву сторонам, але при відкритті поштового конверту, в якому надійшов відзив на позовну заяву не виявилось вказаних у додатках до відзиву на позовну заяву від 21 вересня 2021 року документів, а саме відсутні докази направлення відзиву сторонам, про що відділом діловодства та обліку звернень громадян (канцелярією) 28 вересня 2021 року складено акт про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (паковання) (арк. спр. 106).

Користуючись правом на подання заяв по суті справи, позивачем подана відповідь на відзив І відповідача від 12 жовтня 2021 б/н (арк. спр. 107-109). І відповідач правом подати заперечення не скористався.

Ухвалою від 06 вересня 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 40-42).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області з анкетою застрахованої особи для внесення (доповнення) даних(ми) в Рестр(і) застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування для автоматичного призначення пенсії (далі заява про призначення пенсії) від 15 липня 2021 року про призначення пенсії за віком (арк. спр. 55-57).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22 липня 2021 року № 21 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивача складає 21 рік 01 місяць 29 днів. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року (між датою наказу та звільненням більше місяця), з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року (відсутня печатка підприємства), з 23 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року (відсутня дата наказу на прийом). Правові підстави для врахування стажу роботи з 02 лютого 1987 року по лютий 1996 року, з березня 1996 року по травень 2000 року відповідно до довідок від 12 липня 2021 року №№ 02-15/292, 02-15/294 відсутні (не вказано підстави на зарахування та звільнення з роботи) (арк. спр. 31, 93).

Згідно з інформацією, що міститься в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, стаж ОСОБА_1 (для розрахунку права на пенсію за віком) складає 21 рік 01 місяць 29 днів. У межах спірних правовідносин до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року у Радгоспі «Учбовий» на посаді ветеринарного лікаря відділення, з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року у Радгоспі «Степний» на посадах ветеринарного лікаря відділення, головного ветеринарного лікаря радгоспу та з 24 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Степове» на посаді головного ветеринарного лікаря (арк. спр. 119).

Відповідно до записів у трудовій книжці від 06 березня 1982 року серії НОМЕР_1 (арк. спр. 8-13, 65-78), у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 працював:

з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року у Радгоспі «Учбовий» на посаді ветеринарного лікаря відділення, що складає 02 місяці 28 днів;

з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року у Радгоспі «Степний» на посадах ветеринарного лікаря відділення, головного ветеринарного лікаря радгоспу, що складає 09 років 00 місяців 22 дні;

з 24 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Степове» на посаді головного ветеринарного лікаря, що складає 01 рік 08 місяців 04 дні.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до абзаців другого, шостого частини першої статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Тобто для призначення пенсії позивачу необхідно дотримання таких умов: досягнення віку 60 років (на час звернення позивачу виповнилось 60 років 00 місяців 09 днів) та наявність страхового стажу не менше 28 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом дев`ятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Абзацом першим частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV регламентовано, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац перший частини другої статті 27 Закону № 1058-IV).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини (абзац четвертий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої статті 40 Закону № 1058-IV).

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії) призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 1.1 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Порядку № 22-1 (тут і надалі посилання на норми Порядку № 22-1 наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр). Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (пункт 1.3 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Порядку 22-1).

Відповідно до абзаців першого, четвертого, п`ятого пункту 1.9 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Порядку 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон).

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів) (абзац шостий пункту 1.9 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Порядку 22-1).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Абзацом першим підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (абзац другий пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзаців першого, сьомого пункту 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абзац тринадцятий пункту 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу шостого пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 22-1 слідує, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення пенсії) разом з поданими документами зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Невиконання таких вимог органом, що призначає пенсію, призводить до позбавлення особи, яка звертається з заявою про призначення пенсії, права надати у тримісячний строк додаткові документи та унеможливлює призначення пенсії з дня прийняття заяви про призначення пенсії (перегляд розміру пенсії з дати її призначення).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

20 червня 1974 року постановою Держкомтруда СРСР № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі Інструкція № 162), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.1. Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Заповнення трудових книжок та вкладишів до них здійснюється мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округа, на території яких розташовано дане підприємство, установа, організація, та офіційною мовою СРСР (пункт 2.1. Інструкції № 162).

Згідно з абзацами другим, третім пункту 2.2. Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується 1984.05.01, в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; 05.01.1984. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольору.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується адміністрацією підприємства, де було зроблено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.5. Інструкції № 162).

Відповідно до пункту 2.8. Інструкції № 162 виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

Згідно з пунктом 2.9. Інструкції № 162 у розділі Відомості про роботу, Відомості про нагородження, Відомості про заохочення трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: Запис за № таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: Запис за № таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі. При зміні формулювання причини звільнення пишеться: Запис за № таким-то є недійсним звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення. При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається дублікат трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Абзацом першим пункту 2.10. Інструкції № 162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи вносяться на внутрішньому боці обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства чи спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзаци перший-третій пункту 2.12. Інструкції № 162).

Відповідно до пункту 2.25 Інструкції № 162 записи про причини звільнення повинні проводитись у трудовій книжці у точній відповідності до формулювання чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, «Звільнено за згодою сторін, п. 1 ст. 29 КЗпП РРФСР». При розірванні трудового договору з ініціативи робітника або службовця з причин, з якими законодавство пов`язує надання певних пільг та переваг, запис про звільнення вноситься до трудової книжки із зазначенням цих причин. Наприклад, «Звільнено за власним бажанням у зв`язку із зарахуванням до вищого навчального закладу, ст. 31 КЗпП РРФСР» або «Звільнено за власним бажанням у зв`язку з направленням за комсомольською путівкою на будівництво (вказується назва ударної комсомольської забудови), ст. 31 КЗпП РРФСР». При розгляді та затвердженні трудовим колективом кандидатури передовиків провадження для направлення на навчання до вищих та середніх спеціальних навчальних закладів з виплатою стипендії за рахунок коштів підприємства у трудовій книжці проводиться запис: «Звільнений від роботи у зв`язку з направленням на навчання (вказується вища або середня спеціальна навчальна установа) заклад) як передовика виробництва з виплатою стипендії за рахунок коштів (вказується конкретне підприємство), ст. 31 КЗпП РРФСР». При розірванні трудового договору з ініціативи робітника чи службовця у зв`язку з переїздом до іншої місцевості порядку організованого набору робочих запис про звільнення вноситься у трудову книжку із зазначенням цієї причини. Наприклад, «Звільнений за власним бажанням у зв`язку з направленням на роботу з організованого набору робітників для роботи на підприємстві (вказується конкретне підприємство), ст. 31 КЗпП РРФСР».

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з дотриманням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 дата звільнення; у графі 3 причина звільнення; у графі 4 вказується, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дату та номер. Днем звільнення вважається останній день роботи. Наприклад, трудовий договір із працівником припиняється у зв`язку із скороченням штатів 10 жовтня 1986 р. є останнім днем його роботи. У трудовій книжці працівника має бути зроблено наступний запис: у графі 1 розділу «Відомості про роботу» ставиться порядковий номер запису, у графі 2 - дата звільнення (10.10.1986), у графі 3 пишеться: «Звільнено за скороченням штатів, п. 1 ст. 33 КЗпП РРФСР», у графі 4 вказується дата та номер наказу (розпорядження) про звільнення.

Аналогічні за змістом положення містить також Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110.

З трудової книжки від 06 березня 1982 року серії НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_1 06 березня 1982 року зарахований на роботу у Радгосп «Учбовий» на посаду ветеринарного лікаря відділення на підставі наказу від 06 березня 1982 року № 49 (запис № 2), 03 червня 1982 року звільнений за статтею 40 через самовільне залишення роботи на підставі наказу від 02 серпня 1982 року № 137 (запис № 3); 02 лютого 1987 року ОСОБА_1 зараховано до штату Радгоспу «Степний» ветеринарним лікарем відділення № 1 з 02 лютого 1987 року на підставі наказу від 02 лютого 1987 року № 25-К (запис № 6), 30 березня 1994 року переведений головним ветеринарним лікарем радгоспу з 30 березня 1994 року на підставі наказу від 30 березня 1994 року № 48-4 (запис № 7), 24 лютого 1996 року звільнений у зв`язку з ліквідацією радгоспу та створенням Колективного сільськогосподарського підприємства «Степове» за переведенням відповідно до пункту 5 статті 36 Кодексу законів про працю України на підставі наказу від 23 лютого 1996 року № 8 (запис № 8); 23 лютого 1996 року ОСОБА_1 прийнято до Колективного сільськогосподарського підприємства «Степове» головним ветеринарним лікарем за переведенням на підставі рішення правління, наказ № 2 (запис № 9) (арк. спр. 8-13, 65-78).

Проте судом встановлено, що у записі за № 3 в трудовій книжці позивача між датою звільнення та датою видання наказу про звільнення минуло майже два місяці; запис № 7 не містить відбиток печатки підприємства; запис за № 9 не мітить дати прийняття наказу, на підставі якого позивача звільнено з радгоспу.

Відповідно до довідки Відкритого акціонерного товариства «Учбовий» від 15 червня 2021 року № 33 Радгосп «Учбовий» Сватівського району Луганської області перейменовано у Відкрите акціонерне товариство «Учбовий» та є його правонаступником з 30 липня 1998 року на підставі наказу від 30 липня 1998 року № 1009 (арк. спр. 29).

Довідками Відкритого акціонерного товариства «Учбовий» від 15 червня 2021 року № 29 про заробітну плату для обчислення пенсії та від 15 червня 2021 року №№ 30, 31 підтверджується виплата позивачу заробітної плату за період з березня по червень 1982 року та з липня 1985 року по січень 1987 року (арк. спр. 21, 22, 24).

Також позивачем до заяви про призначення пенсії додано архівні довідки, видані Комунальною установою «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району», від 12 липня 2021 року №№ 02-15/292, 02-15/294 про роботу позивача у Радгоспі «Степний», проте, у наданих архівних довідках наявні відомості про (мовою оригіналу) « ОСОБА_4 », тоді як відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого позивачу 30 листопада 1999 року Біловодським РВ ГУМВС України в Луганській області, прізвищем позивача є ОСОБА_3 (українською мовою), ОСОБА_2 (російською мовою) (арк. спр. 6-7, 26, 27, 82, 91-92).

Оскільки відповідно до пункту 18 постанови Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної центральної ради професійних союзів від 06 вересня 1973 року № 656 Про трудові книжки працівників та службовців, відповідальність за організацію роботи з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, і право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).

Зазначене дає підстави встановити, що позивач з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року працював у Радгоспі «Учбовий» на посаді ветеринарного лікаря відділення, з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року у Радгоспі «Степний» на посадах ветеринарного лікаря відділення, головного ветеринарного лікаря радгоспу та з 24 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Степове» на посаді головного ветеринарного лікаря, у зв`язку з чим ІІ відповідач протиправно не зарахував зазначені періоди роботи позивача до страхового стажу при вирішенні питання про призначення пенсії.

Таким чином, за наслідками судового розгляду судом встановлено, що відповідачем при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком за заявою про призначення пенсії від 15 липня 2021 року протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року у Радгоспі «Учбовий» на посаді ветеринарного лікаря відділення, з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року у Радгоспі «Степний» на посадах ветеринарного лікаря відділення, головного ветеринарного лікаря радгоспу та з 24 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Степове» на посаді головного ветеринарного лікаря, на підставі відомостей, які містяться в трудовій книжці, внаслідок чого неправильно обчислено страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV.

Твердження І відповідача про те, що право призначення пенсії покладено на територіальний орган Пенсійного фонду та є виключно їх дискреційними повноваженнями, суд відхиляє з огляду на таке.

На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом № 1058-IV.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Також суд відхиляє як безпідставні посилання І відповідача на те, що ІІ відповідач безпідставно зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 07 червня 1982 року по 11 січня 1985 року на підставі довідки, що видана Комунальною установою «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району», від 12 липня 2021 року № 02-15/292, оскільки питання про зарахування страхового стажу та призначення пенсії з урахуванням положень пункту 4.2 Порядку № 22-1 вирішується територіальним органом Пенсійного фонду України, який визначено для розгляду такого питання. У цій справі таким органом є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. З урахуванням викладеного, І відповідач не має повноважень на обчислення страхового стажу позивача та, як наслідок, не може оспорювати зарахування такого стажу уповноваженим територіальним органом Пенсійного фонду України - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Оскільки на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком позивач досяг віку 60 років 00 місяців 09 днів, мав страховий стаж понад 28 років (21 рік 01 місяць 29 днів (стаж, зарахований ІІ відповідачем) + 10 років 11 місяців 24 дні (стаж, протиправно не зарахований ІІ відповідачем)), відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV позивач має право на призначення пенсії за віком.

У зв`язку з цим, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22 липня 2021 року № 21, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, є протиправним та підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що позивач на дату звернення з заявою про призначення пенсії від 15 липня 2021 року мав право на її призначення, призначення пенсії позивачу має бути здійснено ІІ відповідачем з 08 липня 2021 року (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, оскільки звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення позивачем визначеного статтею 26 Закону № 1058-IV пенсійного віку).

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22 липня 2021 року № 21, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 за його заявою про призначення пенсії від 15 липня 2021 року пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08 липня 2021 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року у Радгоспі «Учбовий» на посаді ветеринарного лікаря відділення, з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року у Радгоспі «Степний» на посадах ветеринарного лікаря відділення, головного ветеринарного лікаря радгоспу та з 24 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Степове» на посаді головного ветеринарного лікаря.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 : з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року на посаді ветлікаря радгоспу Учбовий (записи в трудовій книжці №№ 2-3), з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року на посаді ветлікаря радгоспу Степной (записи в трудовій книжці №№ 6-8), з 23 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року на посаді головного ветлікаря КСП Степное (записи в трудовій книжці №№ 9-10) на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06 березня 1982 року як основного документа, який підтверджує стаж роботи, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08 липня 2021 року слід відмовити, оскільки по-перше, питання про призначення пенсії позивачу з урахуванням положень пункту 4.2 Порядку № 22-1 має вирішуватися територіальним органом Пенсійного фонду України, який визначено для розгляду такого питання. У цій справі таким органом є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. По-друге, обов`язок провести позивачу виплату призначеної пенсії виникне у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі вимог Закону № 1058-IV, у зв`язку з чим додаткового встановлення судовим рішенням не потребує.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа має сплатити судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Системний аналіз частини першої статті 5 та частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою немайнового характеру (аналогічну правову позицію щодо сплати судового збору висловлено у постанові Верховного Суду України від 14 березня 2017 року по справі № П/800/559/16 (№ рішення в ЄДРСР 65680258), постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року по справі № 800/473/17 (№ рішення в ЄДРСР 72525464) та постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18 (номер рішення в ЄДРСР 85613193) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СКС до Державної фіскальної служби України, Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та зобов`язання ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну.

Позивачем в позовній заяві заявлено одну вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22 липня 2021 року № 21 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 : з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року на посаді ветлікаря радгоспу Учбовий (записи в трудовій книжці №№ 2-3), з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року на посаді ветлікаря радгоспу Степной (записи в трудовій книжці №№ 6-8), з 23 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року на посаді головного ветлікаря КСП Степное (записи в трудовій книжці №№ 9-10) на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 06 березня 1982 року як основного документа, який підтверджує стаж роботи, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08 липня 2021 року, є похідними вимогами від першої.

Отже, позивач мав сплатити судовий збір за подання даного позову в сумі 908,00 грн.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 1816,00 грн, що підтверджено квитанціями від 28 серпня 2021 року №№ 0.0..1, 0.0..1 (арк. спр. 5).

Таким чином, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом внесено судовий збір у розмірі більшому, ніж встановлено законом, на 908,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що судом встановлено неправильне обчислення ІІ відповідачем страхового стажу при призначенні пенсії і спір виник внаслідок неправильних дій територіального органу Пенсійного фонду України, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина друга статті 7 Закону № 3674-VI).

З урахуванням наведеного, суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22 липня 2021 року № 21, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 за його заявою про призначення пенсії від 15 липня 2021 року пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08 липня 2021 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 06 березня 1982 року по 03 червня 1982 року у Радгоспі «Учбовий» на посаді ветеринарного лікаря відділення, з 02 лютого 1987 року по 23 лютого 1996 року у Радгоспі «Степний» на посадах ветеринарного лікаря відділення, головного ветеринарного лікаря радгоспу та з 24 лютого 1996 року по 27 жовтня 1997 року у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Степове» на посаді головного ветеринарного лікаря.

У задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська