Справа № 200/8276/20
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 листопада 2021 р.м.ОдесаСправа № 200/8276/20

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Коваль М.П., розглянувши питання про залишення без руху апеляційної скарги Головного управління ДПС в м. Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастонс Пром» до Головного управління ДПС в м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа разом з апеляційною скаргою Головного управління ДПС в м. Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастонс Пром» до Головного управління ДПС в м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у зв`язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Частиною 5 статті 296 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 п.3 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

За правилами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI, у редакції станом на момент подання позову, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано юридичною особою була встановлена на рівні 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI, у редакції станом на момент подання позову, ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою була встановлена на рівні 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб для працездатних осіб.

Згідно положень ч.3 ст.6 Закону № 3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, оскільки позивачем було заявлено вимоги майнового характеру (ціна позову 5793275,00 грн.) та одну позовну вимогу немайнового характеру, ставка судового збору за подання апеляційної скарги в даному випадку становить (21020,00 грн. + 2102,00 грн.) х 150% = 34683,00 грн.

Разом з тим, з урахуванням вимог підпункту 2 п.3 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI, сплаті підлягає судовий збір у розмірі 34050,00 грн. (2270,00 грн. х 15).

Апелянтом під час звернення до суду з апеляційною скаргою, в порушення приписів ч. 5 ст. 296 КАС України, не було додано документ про сплату судового збору.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надання до П`ятого апеляційного адміністративного суду доказів сплати судового збору в повному обсязі у розмірі 34050,00 грн. за подання апеляційної скарги на рахунок № UA1015758, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101 (), банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України; Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), П`ятий апеляційний адміністративний суд.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, відповідно до положень ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно положень ч.2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення було складено 02 серпня 2021 року та отримано апелянтом 17 серпня 2021 року, водночас апеляційну скаргу направлено засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції 29 вересня 2021 року, тобто апеляційну скаргу подано з пропуском строку, встановленого статтею 295 КАС України.

Разом з апеляційною скаргою скаржником було заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року. В обґрунтування зазначеного клопотання представник апелянта зазначає, що відповідальною особою за супроводження судової справи є головний державний інспектор Сороколіт І.В., яка перебувала у відпустці в період з 25.08.2021 року по 10.09.2021 року та в стані тимчасової непрацездатності з 13.09.2021 року по 24.09.2021 року. Крім того, в обґрунтування заявленого клопотання представник апелянта посилається на практику Верховного Суду, ЄСПЛ та вказує, що ГУ ДПС у м. Києві має конституційне право на оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року.

Розглянувши зазначену заяву, вважаю, що зазначені в обґрунтування пропуску апелянтом строку апеляційного оскарження причини не є поважними з огляду на наступне.

Як зазначено у п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги. Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Доводи про те, що особа, яка уповноважена представляти інтереси ГУ ДПС у м. Києві, перебувала у відпустці, а згодом на лікарняному, не можуть вважатися поважною причиною та об`єктивно непереборною обставиною, яка перешкоджала вчасному зверненню до суду апеляційної інстанції, оскільки перебування представника на лікарняному чи у відпустці не звільняє сторону від обов`язку дотримання загального порядку подання апеляційної скарги у встановленому КАС України порядку.

ГУ ДПС у м. Києві, як орган державної влади та суб`єкт владних повноважень, не було позбавлене можливості або призначити іншого представника на період хвороби та відпустки Сороколіт І.В., або відповідно до статті 55 КАС України здійснювати процесуальне представництво юридичної особи в порядку самопредставництва, оскільки в такому порядку юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Суд вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що у даному випадку перебування представника апелянта на лікуванні та у відпустці може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження виключно у разі надання до суду доказів відсутності у штаті державного органу інших осіб, уповноважених здійснювати представництво інтересів у судах. Водночас, з наданої до суду виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається наявність у штаті ГУ ДПС у м. Києві осіб, які мають право представляти інтереси державного органу у суді.

Щодо посилань апелянта на норми Конституції України, які гарантують право зокрема на апеляційне оскарження, слід зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15 травня 2020 року по справі №820/1212/17 не є релевантними. Так у межах справи №820/1212/17 висновки Верховного Суду ґрунтувались на тому, що закон дійсно не виключає можливості поновлення суб`єкту владних повноважень процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, пропущеного через фінансову неспроможність сплатити судовий збір, з урахуванням конкретних обставин справи. У межах справи №820/1212/17 висновки щодо наявності підстав для поновлення строків апеляційного оскарження ґрунтувались на значному розмірі судового збору, що підлягав сплаті (3200807,54 грн.). Водночас, у межах даної справи розмір несплаченого судового збору складає 34050,00 грн., доказів сплати яких до суду надано не було, що свідчить про відмінність обставин даної справи від обставин справи №820/1212/17.

Щодо посилань апелянта на практику ЄСПЛ слід зазначити, що Верховний Суд, зокрема у постановах від 22 червня 2020 року (справа № 810/4438/16), від 25 березня 2021 року (справа № 725/4091/17), в свою чергу посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 05 березня 2020 року (справа №9901/511/19), вказував, що висновки ЄСПЛ направлені на встановлення порушень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і захист прав людини (у виключних випадках - юридичної особи), а не органів державної влади. Правові висновки ЄСПЛ у порядку аналогії не можуть бути застосовані для захисту прав та інтересів суб`єктів владних повноважень, оскільки законодавство України побудовано, зокрема, на основі конституційного принципу, коли права, свободи людини та їх гарантії визначають спрямованість діяльності держави, а не навпаки. Тобто визначені законодавством права, свободи людини та їх гарантії не можуть бути притаманними органам державної влади, бо головним обов`язком останніх є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, а тому доводи суб`єкта владних повноважень з посиланням на рішення ЄСПЛ є недоречними.

Таким чином, доводи представника апелянта не свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року.

Враховуючи викладене, згідно положень ст. 298 КАС України, протягом десяти днів з дня вручення ухвали апелянт має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку, в якій може вказати інші поважні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 298, 325, 328 КАС України суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в м. Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кастонс Пром» до Головного управління ДПС в м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без руху.

Надати апелянту строк протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду: доказів сплати судового збору у розмірі 34050,00 грн., а також заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин такого поновлення.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору, відповідно до ст. 169 КАС України, скарга буде повернута скаржнику; у разі не подання скаржником у строк, визначений судом, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль