Справа № 260/2790/21
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2021 року м. Ужгород№ 260/2790/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Завидняк А.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача Ігнатенко С.С.;

представника відповідача Сатмарі Н.М.;

розглянувши в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна» до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Санаторій Поляна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" в особі адвоката Олійника Р.Б. звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, яким просить суд: визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.06.2021 року винесений щодо Дочірнього підприємства "Санаторій Поляна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

20 вересня 2021 року протокольною ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду розглянуто подане позивачем клопотання про заміну позивача його правонаступником та постановлено замінити первісного позивача - Дочірнє підприємство «Санаторій «Поляна» ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (код ЄДРПОУ - 02649880) його правонаступником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна» (далі - позивач, ТОВ «Санаторій «Поляна») (код в ; 89313, Закарпатська область, Свалявський р-н, село Поляна, вул. Духновича, буд. №104).

Позов мотивовано тим, що обставини, що встановлені в акті перевірки від 04.06.2021 року не відповідають дійсності, відтак припис Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.06.2021 року складений безпідставно, незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства та без належної перевірки всіх обставин дотримання земельного законодавства, а відтак підлягає скасуванню, оскільки земельна ділянка використовується за цільовим призначенням, про що свідчать договори оренди, перевірка дотримання вимог земельного законодавства проведена з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмовому відзиві на позов. Відповідач зазначив, що діяв в межах чинного законодавства та вказує, що у результаті проведеної позапланової перевірки, встановлено зокрема, що земельна ділянка земель оздоровчого призначення, що надана для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів на якій знаходяться будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна» та здійснюється діяльність по розливу мінеральної води, не відповідає використанню земельної ділянки за її цільовим призначенням та використовуються в промислових цілях. Вищевказані дії не відповідають вимогам пункту 1 статті 20 Земельного кодексу України в частині використання земельної ділянки відповідно до рішення органу місцевого самоврядування при наданні вищевказаної земельної ділянки в користування та статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" № 963-ІV від 16.06.2003, відповідно до якої, невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень) - є невиконанням вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

Вказує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна», здійсненням спільної діяльності по розливу мінеральної води в промислових цілях порушуються вимоги пункту "а" статті 96 Земельного кодексу України, відповідно до якої землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. Таким чином, на підставі вказаного вважає, що керівництвом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна» використовується земельна ділянка не за цільовим призначенням, площею 0.36 гектара. За вищевказане правопорушення, відповідно до "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963, вищевказаному землекористувачу нараховано шкоду, нанесену внаслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням в сумі 36529 (тридцять шість тисяч п`ятсот двадцять дев`ять ) гривень 24 коп. та притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 53 КУпАП.

03 вересня 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якому ТОВ «Санаторій «Поляна» проти відзиву заперечив, просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, державним інспектором відділу контролю за використанням та охороною земель у Воловецькому, Міжгірському, Мукачівському, Свалявському районах та м Мукачеве управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Грибом Сергієм Іллічем за участю начальника відділу земельних відносин Полянської сільської ради Русин Василя Павловича у присутності керівника ДП "Санаторій "Поляна'' ПАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця" Бурак Любов Іванівни відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 24.05.2021 № 480-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів'' шляхом проведення позапланової перевірки стосовно земельної ділянки за кадастровим номером :08:002:0227, яка розташована на вул. Духновича, 104 с. Поляна, Мукачівського району Закарпатської області.

За наслідками перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 04.06.2021 № 480 - ДК/488/АП/09/01/-21 (надалі - Акт перевірки).

Згідно даного Акта перевірки встановлено що земельна ділянка земель комунальної власності, оздоровчого призначення, площею 4,1314 га за кадастровим номером :08:002:0227 наданих для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів в с Поляна, вул. Духновича, 104 Мукачівського району Закарпатської області використовується ДП «Санаторій «Поляна» ПАТЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця» на підставі договору оренди земельної ділянки від 07 жовтня 2019 року, виданого на підставі рішення 37-ї сесії 7-го скликання Полянської сільської ради від 29 липня 2019 року № 627 строком на два роки, а також, що частина земельної ділянки площею 0,36 га земель оздоровчого призначення, що надана для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів на якій знаходиться будівлі колишньої клубу- їдальні та будівля бактеріологічної лабораторії де здійснюється діяльність в промислових цілях по розливу мінеральної води, використовується не за цільовим призначенням та не відповідає вимогам ст. 20, п.1 Земельного кодексу України в частині використання земельної ділянки відповідно до рішення органу місцевого самоврядування при наданні вищевказаної земельної ділянки в користування та ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» №963-IVвід 16.06.2003р.

За результатами вказаної перевірки було складено припис № б/н від 04.06.2021 року у відповідності до якого встановлено, що земельна ділянка земель комунальної власності, оздоровчого призначення площею 4,1314 га за кадастровим номером :08:002:0227 наданих для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів в с. Поляна, вул. Духновича, 104 Мукачівського району Закарпатської області використовується ДП «Санаторій «Поляна» ПАТ ЛОЗП України «Укрпрофоздоровниця» на підставі договору оренди земельної ділянки від 07 жовтня 2019 року, виданого на підставі рішення 37-ї сесії 7-го скликання Полянської сільської ради від 29 липня 2019 року № 627 строком на два роки та на момент перевірки, при обстеження вищезазначеної земельної ділянки встановлено, що частина земельної ділянки площею 0,36 га земель оздоровчого призначення, що надана для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів, на якій знаходяться будівлі колишнього клубу-їдальні та будівля бактеріологічної лабораторії, де здійснюється діяльність в промислових цілях по розливу мінеральної води, використовується не за цільовим призначенням та не відповідає вимогам ст.20, п.1 Земельного кодексу України в частині використання земельної ділянки відповідно до рішення органу місцевого самоврядування при наданні вищевказаної земельної ділянки в користування та ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» №963-IV від 16.06.2003 р. використанню земельної ділянки за її цільовим призначенням та зобов`язано позивача у 30- денний термін усунути порушення земельного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до Договору № 2108080/2002-2 про спільну діяльність від 26 липня 2002 року (далі - Договір про спільну діяльність від 26.07.2002 р. який є безстроковим та укладений між ДП «Санаторій «Поляна» ПАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця» (Санаторій) та ДП «Аква Поляна» ТзОВ «Сумаф» (Підприємство) (на даний час - ТОВ «Аква Поляна», ) організовано спільну діяльність, шляхом об`єднання майна, виробництва, розливу і реалізації мінеральної води. Відповідно до п. 1.1. даного Договору Сторони дійшли згоди організувати спільну інвестиційну діяльність, дачі по тексту «Спільна діяльність», шляхом об`єднання майна та зусиль спільно діяти в сфері проведення реконструкції та модернізації спальних корпусів лікувально-оздоровчого комплексу санаторію «Поляна», виробництва, розливу і реалізації мінеральної води.

За змістом ч. 1 ст. 1130 ЦК України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

Відповідно до п. 3.1. Договору про спільну діяльність від 26.07.2002 p., внесок Санаторію становить 105 013,00 дол. США, що еквівалентно 557500,00 гривням, і відповідає 10,1% від загального обсягу внеску Сторін, а саме: у вигляді будівель і приміщень згідно Додатка №3 до даного Договору, що є його невід 'ємною частиною.

Згідно Додатку №3 до Договору про спільну діяльність від 26.07.2002 р. у спільну діяльність передано: невикористану частину споруди бювету: частину будівлі клубу-їдальні: будівлю колишньої клубу-їдальні, будівля бактеріологічної лабораторії.

Відповідно до п. 2.1. Договору про спільну діяльність від 26.07.2002 р. ведення загальних справ Сторін здійснює Підприємство (тобто - ТОВ «Аква Поляна»).

Таким чином, суд встановив, що діяльність по розливу мінеральної води, на території земельної ділянки, яка стала предметом перевірки на дотримання вимог земельного законодавства, ТОВ «Санаторій «Поляна» безпосередньо не здійснює (вказана діяльність здійснюється ТОВ «Аква Поляна» на підставі Договору про спільну діяльність від 26.07.2002 p.), а це в свою чергу виключає будь- яку протиправність у діях позивача та його керівника.

Водночас, державним інспектором відділу контролю за використанням та охороною земель, Грибом С.І. цю обставину не було враховано при складенні припису про усунення порушень земельного законодавства, хоча про наявність відповідного договору про спільну діяльність від 26.07.2002 р. йому було відомо про що вказано в акті перевірки від 04.06.2021 p.

Як встановлено під час перевірки позивач здійснює свою діяльність на земельній ділянці земель комунальної власності, оздоровчого призначення, площею 4,1344 га за кадастровим номером :08:002:0227 наданих для будівництва та обслуговування санаторно-оздоровчих закладів в с Поляна, вул. Духновича, 104 Мукачівського району Закарпатської області на підставі договору оренди земельної ділянки від 07 жовтня 2019 року, виданого на підставі рішення 37-ї сесії 7-го скликання Полянської сільської ради від 29 липня 2019 року № 627 строком на два роки. Зі змісту даного договору судом не вбачається обмеження та заборона на розміщення на орендованій земельній ділянці цеху по розливу мінеральної води.

Відповідно до Ліцензії (спеціального дозволу) на користування надрами, реєстраційний № 1983 від 10 вересня 1999 року власнику ліцензії ДП «Санаторій «Поляна» надано право на видобування підземних мінеральних лікувально-столових вод, придатних для внутрішнього і зовнішнього лікування та для промислового розливу зі свердловин №2-Р та 3-Р.

При цьому належність підземних вод Полянського родовища, які виводяться свердловинами №2-Р і №3-Р до лікувальних мінеральних вод підтверджується витягом з протоколу №16 від 07.10.2005 р. засідання Вченої ради Українського НДІ медичної реабілітації та курортології.

Відповідно до п. 2.1, 2.2. Статуту дочірнього підприємства «Санаторій Поляна» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» затвердженого загальними зборами акціонерів «Укрпрофоздоровниця» підприємство є санаторно - курортним закладом, що забезпечує надання громадянам послуг лікувального, профілактичного та реабілітаційного характеру з використанням природних лікувальних ресурсів та застосуванням фізіотерапевтичних методів, дієтотерапії, лікувальної фізкультури, інших методів санаторно-курортного лікування. Підприємство здійснює виробничу, науково-досліду, торговельну та іншу господарську діяльність з метою отримання прибутку, задоволення суспільних та особистих потреб у продукції, роботах і послугах відповідно до статуту.

Відповідно до 2.4. Статуту предметом діяльності підприємства є, зокрема, виробництво, розлив мінеральних вод і пакетування лікувальних грязей, ропи, екстрактів, віджимів та інших не фармакопейних препаратів, реалізація їх через торговельну мережу.

Як було уже зазначено вище, Дочірнє підприємство "Санаторій Поляна" та ДП «Аква Поляна» ТОВ «Сумаф» за погодженням з головою Правління ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» 26 липня 2002 року було укладено договір № 2108080/2002-2 «Про спільну діяльність» шляхом об`єднання майна та зусиль для реконструкції та модернізації спальних корпусів санаторію, виробництва, розливу і реалізації мінеральної води, задоволення попиту споживачів на якісну мінеральну воду з лікувальними властивостями та одержання прибутку.

При цьому, враховуючи статус позивача як дочірнього підприємства яке користується майном на праві господарського відання (п. 3.11. Статуту), власником нерухомого майна переданого у спільну діяльність на орендованій земельній ділянці є ПрАТ «Укрпрофоздоровниця». Нерухоме майно, що знаходиться на орендованій санаторієм земельній ділянці тільки перебуває у спільній діяльності для досягнення зазначених цілей відповідно до договору про спільну діяльність.

Згідно ст. 47 ЗК України, до земель оздоровчого призначення належать землі, що мають природні лікувальні властивості, які використовуються або можуть використовуватися для профілактики захворювань і лікування людей. Основною правовою передумовою для віднесення тих чи інших територій до земель оздоровчого призначення є виявлення на них відповідних природних лікувальних ресурсів в установленому законом порядку.

Як встановлено у ст. 16 Закону України «Про курорти», виявлення природних лікувальних ресурсів здійснюється шляхом проведення комплексних медико-біологічних, кліматологічних, геолого-гідрологічних, курортологічних та інших дослідницьких робіт.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про курорти», лікувально-оздоровча місцевість є природною територією, що має мінеральні та термальні води, лікувальні грязі, озокерит, ропу лиманів та озер, кліматичні та інші природні умови, сприятливі для лікування, медичної реабілітації та профілактики захворювань. А курорт - це освоєна природна територія на землях оздоровчого призначення, що має природні лікувальні ресурси, необхідні для їх експлуатації будівлі та споруди з об`єктами інфраструктури, використовується з метою лікування, медичної реабілітації, профілактики захворювань та для рекреації і підлягає особливій охороні. На землю курортів побудовані необхідні для їх експлуатації будівлі та споруди з об`єктами інфраструктури, що використовується з метою лікування, медичної реабілітації, профілактики захворювань та для рекреації, тоді як на лікувально-оздоровчих місцевостях такі об`єкти відсутні.

Законодавство про землі оздоровчого призначення складається з нормативно-правових актів земельного законодавства та нормативно-правових актів законодавства про діяльність курортів.

Основним земельно-правовим актом, який регулює відносини щодо охорони та використання цієї категорії земель є Земельний кодекс України

Проте значна частина норм, які регулюють зазначені відносини, міститься в спеціальних нормативно-правових актах з питань діяльності курортів. До них належать Закон України від 05.10.2000 р. «Про курорти», Постанова Ради Міністрів УРСР «Про затвердження положення про курорти Поляна, Сойми, Любінь Великий, Миргород, Ворзель» N490 від 12.10.1982 р.

Основне цільове призначення цієї категорії земель полягає в їх використанні в інтересах курортної справи. Разом з тим, види діяльності, які охоплюються поняттям «курортна справа», не зводяться лише до лікувально-оздоровчого процесу. Як зазначається в Концепції розвитку санаторно-курортної галузі, затвердженою розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.04.2003 р. № 231-р, розвиток інфраструктури курортів (транспорт, зв`язок, комунальне господарство) потребує розв`язання територіальних, соціально-економічних, екологічних проблем і завдань.

Отже, на землях оздоровчого призначення дозволяється здійснення і таких видів діяльності, які характерні для цільового призначення інших категорій земель.

Разом з тим, поряд з основним цільовим призначенням категорії земель оздоровчого призначення слід виділяти цільове призначення окремих земельних ділянок у межах курортів. Так, у межах курортів можуть перебувати не тільки земельні ділянки, надані у власність чи користування лікувальним та санаторно-курортним закладам, установам та їх об`єднанням, а й земельні ділянки, надані громадянам та юридичним особам для житлового будівництва, будівництва та обслуговування об`єктів комерційного призначення (магазинів, ресторанів, барів), будівництва промислових, транспортних, сільськогосподарських підприємств, підприємств енергетики, зв`язку тощо.

Наведені факти свідчать про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна» не порушені вимоги ст. 20 Земельного Кодексу України позаяк орендована позивачем земля використовується за призначенням у відповідності до норм чинного законодавства.

Позивач звертає увагу суду на те, що державні органи уповноважені контролювати використання земель (зокрема, Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області) неодноразово проводили перевірки ДП «Санаторій Поляна» (ТОВ «Санаторій «Поляна») в частині цільового використання земельних ділянок, і приходили до висновку про нібито нецільове використання земель при здійсненні спільної діяльності по розливу мінеральної води.

Суд розглянувши вказану обставину вказує, що прийняті за підсумками даних перевірок приписи були скасовані у судовому порядку, що підтверджується постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.06.2012 р. по справі №2а-0770/219/12 та постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.12.2014 р. по справі №807/2170/14.

Відповідно до частини першої статті 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно з статтею 10 Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року №963-IV, до повноважень державного інспектора віднесено, зокрема, надання обов`язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частин першої статті 4 КАС України).

Таким чином, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані.

Разом з тим, припис, що оскаржується, містить висновки про виявлені під час проведення перевірки порушення вимог законодавства, однак, не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання для усунення виявлених порушень.

З огляду на правову природу припису, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, а відтак, наділений рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому «законність» припису передбачає його обґрунтованість.

Отже, у даному випадку зміст спірного припису, який є індивідуально-правовими актами, а відтак породжують права і обов`язки для адресата, полягає в тому, щоб усунути виявлені в результаті перевірки порушення вимог земельного законодавства», встановлені уповноваженою особою. Додатково про обов`язковий характер даних припису свідчать застереження в ньому про те, що його невиконання є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначивши у приписі про необхідність повідомити про результати його виконання відповідач не вказав, які саме дії, та на підставі яких положень закону повинен здійснити позивач для усунення встановлених перевіркою порушення вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.09.2019 року у справі № 806/1723/18.

Відповідно, з аналізу змісту оскаржуваного припису як акту індивідуальної дії видно, що такий винесений з порушенням вимог законодавства щодо його змісту, оскільки є неконкретизованим, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України та з урахуванням того, що відповідач не довів правомірності своїх дій та висновків в ході контролюючого заходу, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, позивачем для звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн, про що в матеріалах справи міститься доказ Платіжне доручення № 2128 від 01.07.2021 р. Таким чином, необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 2270,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна» (; 89313, Закарпатська область, Свалявський р-н, село Поляна, вул. Духновича, буд. №104) до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.06.2021 року винесений щодо Дочірнього підприємства «Санаторій Поляна» Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Поляна» (; 89313, Закарпатська область, Свалявський р-н, село Поляна, вул. Духновича, буд. №104) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп. ) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 02 листопада 2021 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 08 листопада 2021 року.

СуддяЮ.Ю.Дору