Справа № 380/10558/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Відповідач-1), Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 214620 від 01 червня 2021 року;

- стягнути на користь позивача судовий збір.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 01 червня 2021 року № 214620 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Позивач уважає зазначену постанову протиправною та такою, що її належить скасувати, оскільки автомобіль марки Renault, номер НОМЕР_1 , яким було здійснено перевезення вантажу 28 квітня 2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» 01 січня 2021 року надало в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС». Таким чином, вказаний транспортний засіб, що належить позивачу, на законних підставах передано іншому суб`єкту господарювання Товариству з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС», який використовує його для здійснення власної господарської діяльності. Відтак позивач зазначає, що у спірному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому не може нести відповідальність за порушення статті 48 цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву не подав. Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позиція відповідача-2 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-2 вказує, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки Renault, номер НОМЕР_1 , вказаний транспортний засіб належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест». Отож, у спірному випадку саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Зауважує, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, мав можливість прибути на її розгляд та подати свої заперечення, проте таким правом не скористався.

У зв`язку з викладеним просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій додатково, крім аргументів, наведених у позовній заяві, вказує про те, що відповідач-2 помилково ототожнює власника транспортного засобу та перевізника. Позивач зазначає, що відповідач-2 не надав доказів виклику його для розгляду справи 01 червня 2021 року, за результатами розгляду якої прийнято оскаржувану постанову. Стверджує, що дійсно отримав конверт із викликом на розгляд справи, проте це був виклик на 25 травня 2021 року.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 05 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін. Залучено Західне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки до участі в справі як другого відповідача.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

28 квітня 2021 року посадові особи Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки склали Акт № 280520 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у якому зафіксовано порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» статей 34 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: «перевізник не забезпечив водія особистою карткою водія та водій не використовує особистої картки водія».

01 червня 2021 року начальник Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Олександр Плашовецький, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 214620 (а.с.4), якою постановив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» (автомобіль марки Renault, номер НОМЕР_1 ) адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 гривень за порушення: допущення надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Уважаючи спірну постанову відповідача-2 про застосування адміністративно-господарського штрафу № 214620 від 01 червня 2021 року протиправною та такою, що її належить скасувати, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Предметом спору у цій справі є оцінка правомірності постанови Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 214620 від 01 червня 2021 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частинами чотирнадцятою, сімнадцятою статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За змістом абзацу другого частини першої статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до частини першої, абзаців першого-третього частини другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

Так, відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Визначення терміну автомобільний перевізник дає абзац дев`ятнадцятий частини першої статті 1 Закону № 2344-ІІІ згідно із яким автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт несуть фізичні чи юридичні особи, які безпосередньо здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами.

Таким чином, норма абзацу третього частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ передбачає наявність спеціального суб`єкта відповідальності за визначений нею склад правопорушення автомобільного перевізника.

Суд встановив, що оскаржуваною постановою відповідач-2 постановив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» (автомобіль марки Renault, номер НОМЕР_1 ) адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 гривень за порушення: допущення надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У позовній заяві позивач вказує, що він не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки транспортний засіб, яким 28 квітня 2021 року здійснювалося перевезення вантажу, переданий ним в оренду іншому суб`єкту господарювання, а тому не може нести відповідальність за порушення статті 48 цього Закону.

З цього приводу суд зазначає таке.

01 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» (Орендар) укладено договір оренди транспортних засобів № 02-ТЗ (Договір) відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове, платне користування транспортні засоби вантажні автомобілі та вантажні причепи, згідно з додатком, а Орендар зобов`язується прийняти вказані транспортні засоби та сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Згідно з пунктами 5.1, 5.2 Договору цей Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту підписання Сторонами та скріплення його печатками Сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 5.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2021 року.

Відповідно до Акту приймання-передачі до Договору оренди транспортних засобів № 02-ТЗ від 01 січня 2021 року Орендодавець належним чином передав, а Орендар прийняв, зокрема, транспортний засіб вантажний напівпричеп LECINENA SRPR-3Е, номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином, право користування вантажним напівпричепом LECINENA SRPR-3Е, номерний знак НОМЕР_1 на законних підставах перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС».

Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, з наступними змінами та доповненнями (далі - Правила №363).

Абзацом 26 розділу І Правил №363 передбачено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Згідно товарно-транспортної накладної № Р1511 від 28 квітня 2021 року автомобільний перевізник Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» (водій ОСОБА_1 ) транспортним засобом Рено НОМЕР_2 , напівпричіп НОМЕР_3 здійснив перевезення вантажу: свині живі, з с. Тустань, Галицький район, Івано-Франківська область до с. Комарів, Сокальський р-н., Львівська область, вантажовідправником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ґудвеллі Україна», а вантажоодержувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС».

Суд наголошує, що в Акті № 280520 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28 квітня 2021 року міститься посилання на вищезгадану товарно-транспортну накладну № Р1511 від 28 квітня 2021 року, а також вказано водія транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_3 ОСОБА_1 .

Крім того, згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» № 116 від 22 червня 2021 року (а.с.22) водій ОСОБА_1 працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС» та 28 квітня 2021 року здійснював перевезення вантажу транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_3 .

Наведене вище у сукупності дає суду підстави дійти висновку, що автомобільним перевізником у спірному випадку було Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-КОМЕРС», а не позивач у справі.

Відтак відповідач, застосувавши до позивача адміністративно-господарські санкції за допущення надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», помилково визначив його як перевізника, та як наслідок суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення.

У зв`язку з цим, застосування до позивача оскаржуваною постановою адміністративно-господарського штрафу за відсутності у нього статусу суб`єкта відповідальності автомобільного перевізника у спірному випадку, суперечить абзацу третьому частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ та є неправомірним.

Стосовно доводів відповідача-2 про те, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, мав можливість прибути на її розгляд та подати свої заперечення, проте таким правом не скористався суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок), у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу першого пункту 25 Порядку справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до пункту 27 Порядку у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до абзацу першого пункту 29 Порядку копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом з повідомленням.

Отже, розгляд справи про порушення за відсутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання можливий лише у разі належного сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.

Відповідач-2 стверджує, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про порушення, на підтвердження чого надав суду квитанцію АТ «Укрпошта» про відправлення позивачу рекомендованого листа з повідомленням про вручення, трек-номер 811, а також відомості з офіційного сайту АТ «Укрпошта», трек-номер 811 про отримання позивачем 20 травня 2021 року рекомендованого листа.

В той же час, до матеріалів справи позивач долучив копію конверта, трек-номер 811 та копію повідомлення Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки «Про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства». Згідно змісту цього повідомлення позивача (або його уповноважену особу) запрошено прибути особисто на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що відбудеться з 10:00 год. до 13:00 год. 25 травня 2021 року. Також у листі зазначено короткі відомості про порушення: дата проведення перевірки 01 квітня 2021 року; місце проведення перевірки Івано-Франківська область, проведено перевірку транспортного засобу марки Renault, номерний знак НОМЕР_4 ; складено акт перевірки № 232835.

Таким чином, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, трек-номер 811, який позивач отримав 20 травня 2021 року, позивача повідомлено про розгляд справи про порушення згідно акту перевірки № 232835 від 01 квітня 2021 року транспортного засобу марки Renault, номерний знак НОМЕР_4 , який відбувся 25 травня 2021 року.

Втім, доказів повідомлення позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення про розгляд справи про порушення згідно акту перевірки № 280520 від 28 квітня 2021 року транспортного засобу марки Renault, номерний знак НОМЕР_1 , який відбувся 01 червня 2021 року, відповідачем-2 не надано. У матеріалах справи такі докази відсутні.

Наведене дає суду підстави для висновку, що справа про притягнення позивача до відповідальності розглядалася без відома та інформування останнього, що позбавило його права бути присутнім під час розгляду справи, висловити заперечення, подати докази на спростування висновків акту перевірки.

Слід наголосити, що за обставин, що суб`єкт господарювання не з`явився на розгляд справи про порушення, а докази повідомлення його про час та місце розгляду справи відсутні, відповідач не мав законних підстав розглядати таку справу. Позбавлення заінтересованої особи можливості взяти участь у розгляді справи, яка стосується його безпосередньо, є істотним порушенням процедури розгляду такої справи.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 214620 від 01 червня 2021 року прийнята відповідачем-2 з порушенням критеріїв правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, які визначені пунктами 1, 3, 5, 6 частини другої статті 2 КАС України, а тому наявні правові підстави для визнання її протиправною та скасування.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Отже, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача належить 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» (вул. Львівська, 19, м. Червоноград, Львівська область 80100) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135), Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (вул. Б. Хмельницького, 144, с. Зубра, Пустомитівський район, Львівська область, 81135) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 214620 від 01 червня 2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомінвест» (вул. Львівська, 19, м. Червоноград, Львівська область 80100, ) 2270,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 05 листопада 2021 року.

Суддя Клименко О.М.