Справа № 240/4872/21
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4872/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

04 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради про визнання протиправною та скасування відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В березні 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради у видачі ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень на розробку проекту будівництва будівлі торгівлі, викладену в листі від 03 березня 2021 року, реєстраційний номер документу в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва LСО1: 1232-0938-7108-0834;

- зобов`язати Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження проектування будівлі торгівлі на земельній ділянці з кадастровим номером :00:014:0695, площею 0,0060 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, код класифікації видів цільового призначення земель (код 03.07).

В обґрунтування позову зазначив, що заборони щодо будівництва будівлі торгівлі на вказаній земельній ділянці в генеральному плані міста Новоград-Волинський немає; наміри позивача по забудові належної йому на праві строкового платного користування земельної ділянки відповідають цільовому призначенню; відмова Управління у наданні містобудівних умов та обмежень забудови є неправомірною та порушує право позивача на забудову земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні відповідно до договору оренди землі.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до договору оренди землі від 25.06.2020 (а.с.5-10, 17), укладеного з Новоград-Волинською міською радою, в користуванні у позивача, перебуває у строковому (5 років) платному користуванні земельна ділянка несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, код класифікації видів цільового призначення земель - 03.07, площею 0,0060 га, кадастровий номер :00:014:0695, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

25 лютого 2021 року позивач звернувся до Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень забудови Земельної Ділянки для нового будівництва будівлі торгівлі (а.с.152).

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач видав наказ від 03.03.2021 № 2 (а.с.154), яким відмовив позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва - нове будівництво будівлі торгівлі на ОСОБА_2 в зв`язку з невідповідністю намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме: Генеральному плану міста Новограда-Волинського (рішення міської ради від 11.09.2008 № 373) плану зонування м. Новограда-Волинського (рішення міської ради від 09.07.2009 № 519) та детальному плану території центральної частини м. Новограда-Волинського (рішення міської ради від 28.07.2011 № 130 зі змінами).

При цьому в наказі зазначено, що Земельна Ділянка у відповідності до Генерального плану міста Новограда-Волинського розміщена в межах території магістральних вулиць загальноміського значення, згідно плану зонування м. Новограда-Волинського в зоні магістральних вулиць (М) та в межах червоних ліній вулиці Шевченка відповідно до детального плану території центральної частини м. Новограда-Волинського; вказаним детальним планом на цій території не передбачено будівництво капітальних будівель та згідно ст. 18 Закону України "Про автомобільні дороги" - будівництво об`єктів у межах червоних ліній вулиць не допускається.

В Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва був розміщений лист про відмову у видачі ОСОБА_1 у видачі містобудівних умов та обмежень від 03.03.2021 № LСО1: 1232-0938-7108-0834 (а.с.19) та про відмову позивача повідомлено листом від 04.03.2021 № 64 (а.с.18).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною та необґрунтованою, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки земельна ділянка знаходиться в зоні магістральних вулиць та в межах червоних ліній, що свідчить про невідповідність намірів позивача здійснити на цій земельній ділянці нове будівництво вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (Правилам забудови м. Новограда-Волинського та Генерального плану міста Новограда-Волинського), відповідачем правомірно було прийняте рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень.

При цьому, суд звернув увагу, що позивачем ніяких доказів на підтвердження того, що земельна ділянка знаходиться не в зоні магістральних вулиць та в межах червоних ліній не надано.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неврахування судом всіх обставин справи, що призвело до невірного вирішення справи, просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що наміри позивача у справі по забудові належної йому на праві строкового платного користування земельної ділянки відповідають цільовому призначенню, тому відмова відповідача у наданні містобудівних умов та обмежень забудови є неправомірною та порушує право позивача на забудову земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні відповідно до договору оренди землі.

Також зазначає, що заборони щодо будівництва будівлі торгівлі в генеральному плані міста Новоград-Волинський відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність правових обставин для задоволення апеляційної скарги.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон №3038-VI), що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII "Про основи містобудування" (далі - Закон № 2780-XII) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" інструментом державного регулювання планування територій є містобудівна документація, яка поділяється на документацію державного, регіонального та місцевого рівнів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації (ч. 3 ст. 8 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

Таким чином, проаналізувавши вказані норми у сукупності, суд дійшов висновку, що основним видом містобудівної документації на місцевому рівні є генеральний план населеного пункту на основі якого (у його складі або як окремий документ), з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон, може розроблятися план зонування території відповідного населеного пункту.

За змістом статті 5 Закону № 2780-XII при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, крім іншого, розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об`єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів тощо.

Частинами четвертою та п`ятою статті 26 Закону № 3038-VI встановлено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з положеннями статті 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є:

1) містобудівні умови та обмеження;

2) технічні умови;

3) завдання на проектування.

Пунктом 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI визначено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що містобудівні умови та обмеження є складовою вихідних даних, отримання яких є необхідною умовою для набуття власниками земельних ділянок або землекористувачами права на забудову земельної ділянки. Містобудівні умови та обмеження є видом містобудівної документації та визначають комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва, дотримання яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудівної діяльності.

Згідно частин другої-п`ятої статті 29 Закону № 3038-VI фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Як встановлено судом, пунктом 37 рішення Новоград-Волинської міської ради від 20.12.2019 № 837 "Про передачу у власність, користування земельних ділянок та про інші питання земельних відносин" (а.с.62-63,85) включено Земельну Ділянку в перелік та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах окремими лотами для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) (тимчасовий торгівельний павільйон в блоці з зупинкою для очікування громадського транспорту населенням).

Новоград-Волинським міським земельно-кадастровим бюро було виготовлено Проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди на земельних торгах окремим лотом для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0060 га, по вул. Шевченка, № 12- В, в місті Новоград-Волинський. Житомирської області (а.с.70-111), який затверджений рішенням Новоград-Волинської міської ради від 04.06.2020 № 944 (а.с.112).

Згідно висновку державної експертизи про розгляд вказаного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 29.04.2020 № 8912 (а.с.105), була зроблена пропозиція "Пояснювальну записку доповнити відомостями щодо відповідності використання земельної ділянки (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) генеральному плану населеного пункту та/або іншій містобудівній документації.

Відповідно до висновку від 23.04.2020 № 242 Управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для продажу права оренди на земельних торгах окремим лотом для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0060 га, по АДРЕСА_1 (а.с.106-107), земельна ділянка відповідає схемі генерального плану міста (п.7); розташування на земельній ділянці: у відповідності до червоної лінії регулювання забудови (п.9); проектування об`єкта архітектури здійснюється відповідно до: Правил забудови м. Новограда-Волинського та Генерального плану міста (п.16).

Як вбачається з викопіювання з карти Генерального плану міста Новограда-Волинського (а.с.156), Земельна Ділянка розміщена в межах території магістральних вулиць загальноміського значення.

Як вбачається з витягу з Плану зонування міста Новограда-Волинського (а.с.157), Земельна Ділянка розміщена в межах території магістральних вулиць (М). До зони магістральних вулиць (М) входять території, які за містобудівною документацією знаходяться в межах червоних ліній магістральних та основних житлових вулиць (а.с.158,159,170,172,186).

Згідно Плану правил забудови міста Новограда-Волинського (а.с.175-178) переважними видами використання в зоні магістральних вулиць (М) є:

- зупинки громадського транспорту з кіосками продажу проїзних квитків;

- тимчасові торгівельні павільйони торгівельною площею до 30,0 м;

- наземні пішохідні переходи;

- інженерне устаткування та устрої, що забезпечують безпеку руху.

Допустимі (неосновні та супутні) види використання:

- інформаційна реклама;

- малі архітектурні форми для здійснення підприємницької діяльності.

Умовно допустимі види використання (потребують спеціального дозволу або погодження):

- відкриті майданчики для стаціонарного та тимчасового зберігання транспортних засобів, але не більше на 5 машин;

- об`єкти культурно-побутового призначення та торгівлі, але не більше 20 кв. м. торгової площі.

Таким чином, зазначеними доказами встановлено, що Земельна Ділянка знаходиться в зоні магістральних вулиць та в межах червоних ліній, що свідчить про невідповідність намірів позивача здійснити на цій земельній ділянці нове будівництво вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (Правилам забудови м. Новограда-Волинського та Генерального плану міста Новограда-Волинського).

Так, відповідно до частини першої статті 19 Закону № 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Зокрема, детальний план території визначає червоні лінії та лінії регулювання забудови (пункт 2 частини четвертої статті 19 Закону № 3038-VI).

Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону № 3038-VI червоні лінії - це визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Лінії регулювання забудови - це визначені в містобудівній документації межі розташування будинків і споруд відносно червоних ліній, меж окремих земельних ділянок, природних меж та інших територій (пункт 6 статті 1 Закону № 3038-VI).

Виходячи з аналізу вказаних норм, червоні лінії є складовою даних містобудівної документації на місцевому рівні, а невідповідність вказаним вимогам містобудівної документації на місцевому рівні - межам червоних ліній, намірів щодо забудови земельної ділянки, є підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень в розумінні частини п`ятої статті 29 Закону № 3038-VI.

Аналогічна правова позиція викладене у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі №200/1438/16-а.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що підставою для відмови у наданні містобудівних вимог слугувала саме невідповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а невідповідність межам червоних ліній, що є підставою для відмови у надання містобудівних умов та обмежень.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо правомірності прийнятого відповідачем рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень та відсутності підстав для задоволення позову.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 листопада 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.