Справа № 380/15704/21
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань поновлення та продовження процесуальних строків

08 листопада 2021 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак У.В., розглянувши заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви у справі № 380/15704/21 за позовом ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південного-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабарова Валерія Валерійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувася з позовною заявою до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південного-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабарова Валерія Валерійовича, в якій просить:

- визнати дії та рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південного-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабарова Валерія Валерійовича про закінчення виконавчого провадження ВП № 66527082 неправомірними;

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 66527082, винесену 27.08.2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південного-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабаровим Валерієм Валерійовичем.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалою судді від 21.09.2021 позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків (десять днів з дня вручення цієї ухвали). Зокрема, вказано позивачеві подати в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали: оригінал документа про сплату судового збору за подання даної позовної заяви (в сумі 1816 грн.); заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску; копії ідентифікаційного номера відповідно до кількості учасників справи.

Від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 03.11.2021, в якій зазначає, що ч. 1 ст. 3 Законом України «Про судовий збір», не передбачено сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи Державної виконавчої служби, тому судовий збір за подання такої скарги не сплачується.

Також зазначає, що Цивільний процесуальний кодекс України та Господарський процесуальний кодекс України містять розділи VII та VI відповідно, які називаються «Судовий контроль за виконанням судових рішень» і згідно з статтями 447 ЦПК України та 339 ГПК України передбачають право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України чи ГПК України, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції.

Окрім того, просить відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення по суті.

З цього приводу суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 74 закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з аналізу частини 1 статті 287 КАС рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця оскаржуються шляхом подання до суду позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Вказана стаття Закону України «Про судовий збір» не конкретизує видів позовних заяв, за подання яких сплачується судовий збір, що дає підстави для висновку про те, що об`єктом справляння судового збору є будь-яка позовна заява, подана до суду, а тому числі і щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

При цьому суд вважає помилковими посилання позивача на ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», оскільки останній звернувся до суду з позовом, а не зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, тому позивач помилково вважає, що за подання вказаного позову сплата судового збору не передбачена.

Хибним є також посилання позивача на норми Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, оскільки в силу ч.1 ст.1 КАС України, Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах. Отже в даних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми КАС України.

Щодо клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Також, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Пленум Вищого адміністративного суду України в Постанові №2 від 23.01.2015 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку, а її положення спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Таким чином, умовою звільнення від сплати, відстрочення чи розстрочення сплати судових витрат є майновий стан сторони. При цьому, майновий стан позивача повинен підтверджуватися відповідними доказами.

Однак, позивачем не долучено жодних документів на підтвердження важкого матеріального становища.

Станом на 03.11.2021 позивач вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, недоліки позовної заяви не усунув в повному обсязі.

При вирішенні питання про продовження позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви суд керувався таким.

Відповідно до ст.119 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Згідно ч.2 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, а також принцип розумності строків вчинення процесуальних дій, суд дійшов висновку про продовження ОСОБА_1 строку для усунення недоліків позовної заяви у справі №380/15704/21 на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.119, 121, 169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и л а:

продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №380/15704/21 за позовом ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південного-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хабарова Валерія Валерійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови, встановлений ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2021, на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна