Справа № 360/4334/21
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2021 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4334/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2021 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач 1, ГУПФУ в Луганській області), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення позивачу розрахунку пенсії за нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-УІ;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу з 05.02.2021 до пільгового стажу роботи на підземних роботах по списку 1 відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-ІУ періоди роботи:

на шахті «Оріхівська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 19.01.1990 по 26.11.1990 на посаді електрослюсаря підземного, який зайнятий повний робочий день на підземних роботах;

в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного устаткування» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994 на посаді електрослюсаря підземного, з повним робочим днем на підземних роботах;

навчання у професійно-технічному училищі №88 міста Краснодон за фахом електрослюсар підземний

проходження строкової військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993;

- зобов`язати відповідача проводити позивачу розрахунок пенсії з 05.02.2021 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-УІ у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, як особі, яка відпрацювала на підземних роботах не менш як 15 років.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач свою трудову діяльність почав з січня 1990 року і працював по березень 2017 року. Загальний стаж з урахуванням пільгового стажу роботи на підземних роботах за даними відповідача складає близько 36 років.

При зверненні до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області 26.04.2021 за призначенням пенсії по списку 1 позивачу було призначено пенсію по списку 1 у розмірі 7741.94 грн.

Пенсію відповідачем обчислено при загальному стажі 23 років, 03 місяців, 23 дні (в тому числі стаж роботи по списку 1-13 років, 07 місяців, 23 днів).

У серпні 2021 року представник позивача - Осьмак Яніна Валеріївна звернулася до головного управління (правонаступника Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області) із запитом, у які просив пояснити причини неврахування до пільгового стажу по списку 1 на шахті «Оріхівська» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 19.01.1990 по 26.11.1990 та в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного устаткування» виробничого об`єднання «Краснодонвугілля» з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994, а також навчання у професійно-технічному училищі №88 міста Краснодон за фахом електрослюсар підземний та проходження строкової військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993 року.

Проте відповіддю відповідача від 05.08.2021 позивачу повідомлено що для зарахування перелічених абзацом вище періодів до пільгового стажу по списку 1 немає законних підстав по причині відсутності підтвердження пільгового стансу уточнюючими довідками підприємств та відомостей про результати атестації робочих місць за умовами праці.

Вважає зазначену бездіяльність відповідача, яка полягає у не проведенні позивачу розрахунку пенсії за нормами ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою суду від 19.08.2021 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 17.09.2021 залучено у якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач 2).

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області заперечувало проти позовних вимог. 09.09.2021 надало відзив на позовну заяву (а.с. 39-41), в якому в обґрунтування заперечень проти позову зазначило, що 26.04.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Марківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Луганської області про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсія ОСОБА_1 призначена відповідно до наданих до заяви документів, а саме: трудової книжки НОМЕР_1 від 19.01.1990 року дати заповнення; дипломів про навчання НОМЕР_2 від 12.01.1990, НОМЕР_3 від 16.06.2003 та додатку до нього НОМЕР_4 від 16.06.2003, військового квитка НОМЕР_5 індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пільговий стаж ОСОБА_1 складає 13 років 7 місяців 20 днів, який зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж складає 36 років 3 місяці 23 дні, з урахуванням доданих за кожний повний рік стажу роботи на пільгових умовах (врахованого в одинарному розмірі) по одному року.

Відповідач 1 вважає, що трудова книжка не є основним документом, що підтверджує стаж роботи окремих категорій працівників, спеціальний стаж або пільговий. В трудовій книжці відсутні певні дані про фактори, які визначають право на пенсію на пільгових умовах (наприклад, робота з відповідними або шкідливими речовинами відповідних категорій небезпеки, про виконання робіт певним способом або в певних умовах, або повний робочий день, що є виключно необхідною умовою та ін.).

Таким чином записи в трудовій книжці лише підтверджують період знаходження працівника в трудових відносинах з підприємством, а не тривалість пільгового стажу. Тому в Порядку №637 і передбачено окремий розділ «Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників».

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не приймалось рішення щодо призначення пенсії позивачу та не зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи ОСОБА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві адміністративний позов не визнав, про що 11 жовтня 2021 року за вхідним реєстраційним № 34468/2021 подав відзив на позовну заяву від 28 вересня 2021 року за № 2600-0903-7/154204, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити за необґрунтованістю.

В обґрунтування зазначає, що при зверненні Позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за призначенням пенсії по Списку № 1, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м, Києві було прийнято рішення про призначення громадянину ОСОБА_1 пенсії за віком па пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після прийняття відповідного рішення. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві засобами програмного забезпечення було передано прийняте рішення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстраціїУфактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Громадянин ОСОБА_1 у серпні 2021 року, через свого адвоката, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в I Луганській області з адвокатським запитом щодо надання інформації стосовно неврахування до , пільгового стажу роботи на підземних роботах по Списку № 1.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області Позивача було і повідомлено, що для зарахування роботи на підземних роботах по Списку № 1 немає законних підстав з причині відсутності підтвердження пільгового стажу уточнюючими довідками підприємств та відомостей про результати атестації робочих місць за умовами пращ, при цьому не долучено жодного рішення Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві. А отже, з викладеного вбачається, щодо Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зарахування до пільгового стажу роботи на підземних роботах по Списку № І та , здійснення перерахунку пенсії громадянин ОСОБА_1 не звергався.

Жодних рішень Головним управлінням Пенсійною фонду України в м. Києві щодо зарахування стажу роботи та здійснення перерахунку пенсії Позивачу Головним управлінням не , приймалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14), має статус внутрішньо переміщеної особи відповідно до довідки від 26.04.2021 № 928- (а.с. 15).

Як зазначають відповідачі, 26.04.2021 позивач звернувся із заявою встановленого зразка до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Марківського ОУПФУ від 29.04.2021 № 49 позивачу призначено пенсію за віком за списком № 1 з 05.02.2021 (а.с. 42-43).

Відповідно до розрахунку стажу пільговий стаж ОСОБА_1 складає 13 років 7 місяців 20 днів, страховий стаж складає 36 років 3 місяці 23 дні (а.с. 58-61).

У відповідь на адвокатський запит щодо зарахованих періодів стажу позивача, відповідач 1 листом від 05.08.2021 № 1200-0202-8/28139 повідомив, що не зараховано до пільгового стажу періоди роботи в якості електрослюсаря підземного на шахті «Горіхівська» шахтоуправління «Краснодонвугілля» з 19.01.1990 по 26.11.1990, в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання Краснодонського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Краснодонвугілля» з 06.12.1990 по 29.04.1991, з 12.08.1993 по 29.01.1994 немає законних підстав по причині відсутності підтвердження пільгового стажу уточнюючими довідками підприємства та відомостей про результати атестації робочих місць за умовами праці; час навчання з 01.09.1986 по 12.01.1990 в ПТУ № 88 зарахувати до пільгового стажу роботи підстави відсутні, оскільки на час роботи на шахта «Горіхівська» шахтоуправління «Краснодонвугілля» з 19.01.1990 по 26.11.1990 не підтверджено уточнюючими довідками; період проходження строкової військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1, тому що на момент призову на строкову військову службу ОСОБА_1 працював з 06.12.1990 по 29.04.1991 в управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання Краснодонського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Краснодонвугілля», який не зарахований до пільгового підземного стажу (а.с. 25-26).

Трудова книжка на ім`я ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 19.01.1990 (а.с. 16-20) містить наступні записи щодо спірних періодів роботи:

Запис № 1 19.01.1990-12.01.1990 - навчання в ПТУ № 88 м. Краснодон за фахом електрослюсар підземний, МТВМ 4 розряду, диплом НОМЕР_2 від 12.01.1990;

Запис № 2 від 19.01.1990 - прийнятий електрослюсарем підземним 4 розряду на ділянку ПР-2, зайнятий повний робочий день на підземних роботах, наказ № 31 від 19.01.1990;

Запис № 3 від 26.11.1990 - звільнений за п. 5 ст. 36 КЗпП УРСР (за переводом в УМДРГШО в/о «Краснодонвугілля»), наказ № 220 від 26.11.1990;

Запис № 4 від 06.12.1990 - прийнятий електрослюсарем підземним по 3 розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 223-к від 10.12.1990;

Запис № 5 від 29.04.1991 - звільнений за статтею 36 ч. 3 КЗпП УРСР у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії, наказ № 34/к від 24.04.1993;

Запис № 6 - 14.05.1991-18.05.1993 - служба в Радянській Армії;

Управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного устаткування в/о «Краснодонвугілля»

Запис № 7 від 12.08.1993 - прийнятий електрослюсарем підземним по 4 розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 107/к від 12.08.1993;

Запис № 8 від 29.01.1994 - звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ № 8/к від 29.01.1994.

Інші періоди роботи позивача не є спірними, тому судом не досліджуються.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

З зазначених правових норм слідує, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

При цьому, значення трудової книжки, як основного документу, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Що стосується тверджень відповідача щодо неможливості зарахування до загального та пільгового стажу роботи позивача періодів його роботи з 19.01.1990 по 26.11.1990, з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994 - у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці відомостей щодо пільгового характеру роботи - розділу, підрозділу, пункту, найменування списків, їх номеру, до якого включається цей період роботи та інших документів, які є підставою для підтвердження роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

Суд не погоджується з даними твердженнями відповідача з огляду на те, що по-перше, трудова книжка містять дані про повний робочий день під землею, тобто про характер виконуваної роботи та про атестацію робочого місця.

По-друге, щодо документів про проведення атестації робочого місця, Велика Палата Верховного Суду 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, провадження № 11-1207апп19 чітко висловила свою позицію щодо проведення атестації робочих місць і вказала, що непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Крім того, як вже вказано вище, пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

За таких обставин періоди роботи позивача з 19.01.1990 по 26.11.1990, з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994 підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Період навчання з 01.09.1986 по 12.01.1990 ПТУ № 88 м. Краснодон не зараховано пенсійним органом до пільгового стажу позивача у зв`язку з тим, що період роботи з 19.01.1990 по 26.11.1990, наступний за навчанням, не враховано до пільгового стажу роботи, а відтак відсутня умова для зарахування навчання до пільгового стажу.

Суд не може погодитись із вказаним з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувана освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, і який був чинним до 26.01.1991 розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи» передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).

Записами у трудовій книжці позивача та копією диплому НОМЕР_7 підтверджено, що позивач з 01.09.1986 по 12.01.1990 навчався в ПТУ № 88 м. Краснодон. А вже 19.01.1990 позивача прийнято на роботу за спеціальністю - електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею, що підтверджується записом № 2 у трудовій книжці позивача.

Тобто позивач після закінчення закладу професійної освіти влаштувався на роботу за спеціальністю, що дає право на пільги відповідно до списку №1 у строк, що не перевищує трьох місяців, відтак період навчання з 01.09.1986 по 12.01.1990 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача періоду строкової військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993.

Статтею 56 Закону від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) передбачено, що у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232- XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із положеннями частини першої статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача останній на час призову до строкової військової служби працював електрослюсарем підземним з повним робочим днем під землею. Тобто на посаді, що дає право на пільги відповідно до списку №1.

Отже пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача період його строкової служби в Радянській Армі з 18.05.1991 по 18.05.1993.

Щодо вимог про зобов`язання відповідача проводити позивачу розрахунок пенсії з 05.02.2021 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З матеріалів справи вбачається, що при призначенні пенсії позивачу враховано до пільгового стажу за списком № 1 - 13 років 00 місяців 19 днів. З урахуванням періоду роботи позивача з 19.01.1990 по 26.11.1990, з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994, а також періоду навчання з 01.09.1986 по 12.01.1990 та періоду проходження військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993, підземний пільговий стаж останнього складає 20 роки 01 місяць 27 днів (13 років 00 місяців 19 днів + 7 років 01 місяць 08 днів), що є більш ніж 15 років, тому норми ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» повинні бути застосовані при призначенні його пенсії.

Разом з тим, другий відповідач проігнорував вище зазначені нормативно визначені вимоги для належного розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен здійснити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а і з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує його при розгляді даної справи.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що пенсійним органом при призначенні пенсії позивачу протиправно не враховано до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи з 19.01.1990 по 26.11.1990, з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994, періоду навчання з 01.09.1986 по 12.01.1990 та періоду проходження строкової військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993.

У зв`язку з тим, що питання про призначення пенсії позивачу вирішувалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, суд вважає за потрібне визнати протиправними дії щодо незарахування позивачу до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи 19.01.1990 по 26.11.1990, з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994, періоду навчання з 01.09.1986 по 12.01.1990 та періоду проходження строкової військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а не Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, як того просив позивач.

Як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 19.01.1990 по 26.11.1990, з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994, періоду навчання з 01.09.1986 по 12.01.1990 та періоду проходження строкової військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993 та провести розрахунок та виплату пенсії з дня призначення пенсії, тобто з 05.02.2021, з урахуванням раніше виплачених сум на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на приписи статті 77 КАС України стосовно обов`язку доказування правомірності своїх дій суб`єктом владних повноважень судне приймає доводи відповідача щодо недоведеності позивачем порушення його права на отримання пенсійних виплат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов таких висновків.

При зверненні до суду із позовом, позивачем сплачено судовий збір 908 грн, відповідно до квитанції від 10.08.2021 № 7056 (арк. спр. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню, а також зважаючи, що спір виник внаслідок неправильних дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при призначенні пенсії, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 908 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 16) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 періодів роботи 19.01.1990 по 26.11.1990, з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994, періоду навчання з 01.09.1986 по 12.01.1990 та періоду проходження строкової військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченко, буд. 9) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 19.01.1990 по 26.11.1990, з 06.12.1990 по 26.04.1991 та з 12.08.1993 по 29.01.1994, періоду навчання з 01.09.1986 по 12.01.1990 та періоду проходження строкової військової служби з 14.05.1991 по 18.05.1993 та провести призначення та виплату пенсії з дня призначення пенсії, тобто з 05.02.2021 з урахуванням раніше виплачених сум на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов