Справа № 334/3696/21
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2021-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.09.2021
Справа № 334/3696/21
Провадження № 2-а/334/78/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участю секретаря Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Кирилівка» Бердянського прикордонного закону, третя особа: ОСОБА_2 , ТВО начальника відділу прикордонної служби «Кирилівка» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя із позовом до відділу прикордонної служби «Кирилівка» Бердянського прикордонного закону, третя особа: ОСОБА_2 , ТВО начальника відділу прикордонної служби «Кирилівка» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.08.2020 року уповноваженою посадовою особою ТВО начальника відділу прикордонної служби «Кирилівка» Бердянського прикордонного загону ст. лейтенантом Ніцкевич Б.А. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 202 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 238,00 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови, 30.07.2020 року о 10 год. 50 хв. в районі б/в «Лиманская» коси Федотової смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, тобто в межах контрольованого прикордонного району, на узбережжі Азовського моря, був виявлений ОСОБА_1 , який здійснив вихід в акваторію Азовського моря на маломірному судні, гідро циклі «Бомбардир» поза встановленим об`єктом базування, чим порушив вимоги ч.3 ст. 23 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто здійснив правопорушення передбачене ст. 202 КУпАП. Вина ОСОБА_1 підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення, доповідною запискою військовослужбовця, тобто матеріалами справи про адміністративне правопорушення (стилістика та орфографія збережено у відповідності з постановою).

Позивач вказав, що в оскаржуваній постанові зазначені його анкетні дані та адресу проживання, які начебто встановлені відповідно до свідоцтва на право управління судном № 42-А, видане державною річковою інспекцією з безпеки судноплавства № 123999 від 29.03.2020 року. Втім, жодного разу, ні за яких обставин в його присутності відносно нього не складалось ніяких протоколів, не розглядалось ніяких адміністративних справ, його особу не встановлювали жодні працівники прикордонної служби або військовослужбовці, в його власності не має жодного маломірного судна. Він дійсно має свідоцтво за № 42-А, але видане та отримане ним це свідоцтво не 29.03.2020 року, як вказано в постанові, а 12.02.2012 року, як зазначено у свідоцтві.

Постанову вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії уповноваженою особи при винесенні постанови були такими, що порушили його права.

З урахуванням того, що адміністративна справа розглянута за його відсутності, копію постанови він не отримував, про її існування дізнався лише 18.05.2021 року, ознайомившись з документами, відправленими виконавчою службою простим листом, просить поновити строк на оскарження постанови, постанову скасувати, як незаконну, адміністративну справу закрити.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. В разі ухвалення рішення на користь позивача просив суд стягнути з відповідача витрати понесені ним по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи надані у справі докази, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідними органами на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 72-76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Докази суду надають учасники справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається з копії постанови про накладення стягнення АзЧРУ № 045083 від 07.08.2021 року, 30.07.2020 року о 10 год. 50 хв. в районі б/в «Лиманская» коси Федотової смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, тобто в межах контрольованого прикордонного району, на узбережжі Азовського моря, був виявлений ОСОБА_1 , який здійснив вихід в акваторію Азовського моря на маломірному судні, гідро циклі «Бомбардир» поза встановленим об`єктом базування, чим порушив вимоги ч.3 ст. 23 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто здійснив правопорушення передбачене ст. 202 КУпАП. Вина ОСОБА_1 підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення, доповідною запискою військовослужбовця, тобто матеріалами справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративний стягнення у виді штрафу в сумі 238,00 гривень.

Відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови відсутні. Про існування постанови позивачу стало відомо 18.05.2021 року.

Статтею 202 КУпАП передбачено відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач не подав відзиву на позов та не надав суду будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують факт вчинення позивачем ОСОБА_1 порушення вимог ч.3 ст. 23 Закону України «Про державний кордон України», наявність в його діях складу адміністративного правопорушення та правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Таким чином, оскільки доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність складеної відносно останнього постанови про накладення адміністративного стягнення та, відповідно, необхідність її скасування.

Оскільки належних доказів правопорушення відповідачем не надано, суд вважає, що не можливо встановити наявність правопорушення в діях позивача.

А отже оспорювану постанову про притягнення ОСОБА_1 не можливо вважати правомірною, оскільки під час її прийняття не дотримані всі необхідні вимоги передбачені статтями: 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, що суперечить ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями: 9, 77, 122, 123, 139, 241-246, 288, 289, 371 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби «Кирилівка» Бердянського прикордонного загону, третя особа: ОСОБА_2 , ТВО начальника відділу прикордонної служби «Кирилівка» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову № АзЧРУ № 045083 від 07.08.2021 року винесену ТВО начальника відділу прикордонної служби «Кирилівка» старшим лейтенантом Ніцкевич Богдан Анатолійович про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.202 КУпАП у виді штрафу в розмірі 238,00 гривень на користь держави, провадження у справі закрити.

Стягнути з відділу прикордонної служби «Кирилівка» Бердянського прикордонного загону за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ісаков Д.О.