Справа № 140/8202/21
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року ЛуцькСправа № 140/8202/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо не призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах податкової міліції; зобов`язання призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах податкової міліції у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, з 04.06.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в органах податкової міліції. Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААВ №084898 від 04.06.2021 йому з 04.06.2021 встановлено третю групу інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, у зв`язку із чим, 11.06.2021 останній звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області із заявою про проведення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, що настала в період проходження служби в органах податкової міліції. Проте, Державна фіскальна служба України відмовила позивачу у призначенні та виплаті вказаної допомоги, оскільки працівники податкової міліції не належать до органів внутрішніх справ, проведення розрахунку та виплати такої допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано.

Позивач вважає, що право на одержання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України Про міліцію, а також механізм реалізації такого права, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України Про Національну поліцію, що в свою чергу, свідчить про необґрунтований, безпідставний і протиправний характер бездіяльності відповідачів. Просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 11.08.2021 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 14.09.2021 представник відповідача ДФС України зазначає, що Податковим кодексом України (далі ПК України) передбачено, що податкова міліція є спеціальним підрозділом по боротьбі із податковими правопорушеннями. Відповідно до п.356.1 ст.356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюється гарантії соціального та правого захисту, передбачені Законом України Про Національну поліції. Отже, ПК України чітко визначено, що на працівників податкових міліції поширюються гарантії соціального та правового захисту, передбачені Законом України Про Національну поліції. При цьому, представник відповідача вважає твердження позивача про те, що ДФС України відмовило позивачу у призначенні виплати таким, що не відповідає дійсності, оскільки заява позивача про призначення одноразової грошової допомоги була повернута останньому на доопрацювання, повторних звернень не було, а відтак ДФС України норми чинного законодавства порушено не було.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах податкової міліції України грудня 2001 року по квітень 2021 року та наказом ГУ ДФС у Волинській області від 16.04.2021 №41-0 позивача звільнено з органів податкової міліції в запас Збройних Сил України за п. 64 "Б" (через хворобу). (а.с.15)

Згідно із свідоцтвом про хворобу №2/с/о, виданим 23.04.2021 Військово-лікарською комісією ДУ ТМО МВС України у Волинській області за розпорядженням УКЗ ГУНП у Волинській області, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Виявлені захворювання пов`язані з проходженням військової служби.

Відповідно до довідки серії 12ААА №026288 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, виданої 01.06.2021 обласною МСЕК Волинського обласного бюро MCE, ступінь втрати позивачем професійної працездатності становить 60 відсотків, причина втрати працездатності - захворювання, пов`язані з проходженням військової служби.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №084898 від 04.06.2021 ОСОБА_1 з 04.06.2021 було встановлено третю групу інвалідності за захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.

11.06.2021 позивач звернувся до ГУ ДФС у Волинській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено ІІІ групу інвалідності, пов`язану з проходженням служби в податковій міліції.

Згідно листа ГУ ДФС у Волинській області №720/8/03-97-08-13 від 30.06.2021 вказана заява з доданими документами та висновком Головного управління ДФС у Волинській області про призначення одноразової грошової допомоги були скеровані до Державної фіскальної служби України для прийняття рішення щодо достатності підстав та документів для виплати позивачу вказаної допомоги.

Листом ДФС України від 15.07.2021 року №3410/7/99-99-08-03-17 позивача було повідомлено про те, що, оскільки працівники податкової міліції не належать до органів внутрішніх справ, проведення розрахунку та виплати такої допомоги працівникам податкової міліції законодавчо не врегульовано.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

Діяльність податкової міліції регулюється Розділом ХVІІІ Податкового кодексу України (далі ПК України).

Нормами ст.356 ПК України визначено правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції, зокрема передбачено, що держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною 6 ст.23 Закону України "Про міліцію" №565-XII від 20.12.1990 (далі - Закон №565-XII) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Закон №565-XII втратив чинність 07.11.2015, у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015.

В той же час, відповідно до абз.3 п.15 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Проаналізувавши наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що за колишніми працівниками міліції, а також податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію".

За приписами ст.23 Закону №565-XII порядок та умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби, визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання ст.23 Закону №565-XII, Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 затвердив Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції (далі - Порядок №707). Вказана постанова набрала чинності 23.05.2007.

Відповідно до пункту 2 Порядку №707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п`ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 13.02.2015 "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції", Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 №850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі - Порядок №850). Дана постанова набрала чинності з 31.10.2015.

Пунктом 2 Порядку №850 передбачено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, на день виникнення у позивача права на отримання грошової допомоги чинними були норми Порядку №850.

Підсумовуючи викладене, призначення одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі відповідно до Порядку №707 було можливим лише за умови набуття права на отримання такої допомоги до 12.03.2015, а тому оскільки позивач набув таке право після 12.03.2015 (а саме у 2021 році), то розмір такої допомоги має бути визначено відповідно до Постанови КМ України №850.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВС: від 11 жовтня 2018 року по справі №824/115/17-а; від 19.09.2018 по справі №822/910/17; від 05.06.2018 у справі №822/456/16.

Стосовно вимоги позивача в частині зобов`язання відповідачів здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, суд зазначає наступне.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (пп.2 п. 3 Порядку №850).

Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акту, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України) (п.7 Порядку №850).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції (п.8 Порядку №850).

Відповідно до п.9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, вказаним нормативним актом встановлено певний порядок дій відповідного органу до якого особа звернулася за виплатою грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, який (орган) в свою чергу після надходження від особи заяви з відповідними доданими до неї документами, зобов`язаний, зокрема, скласти та подати до МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначених в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги і саме МВС протягом встановленого строку буде вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для виплати грошової допомоги.

Отже, підставою для виплати такої допомоги є відповідне рішення МВС про призначення такої допомоги, прийняттю якого передує направлення органом у якому проходив (проходить) службу працівник міліції названого переліку документів.

За наведених обставин, з метою забезпечення поновлення прав позивача та надання ефективного судового захисту, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та забезпечити поновлення прав позивача шляхом зобов`язання відповідачів повторно розглянути заяву позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850.

Аналізуючи доводи представника ДФС України стосовно правомірності дій відповідача щодо розгляду заяви про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, суд враховує наступне.

Як слідує з матеріалів справи, при зверненні позивача із заявою до відповідачів з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги, останнім були надані всі необхідні документи, перелік яких наведений в самій заяві.

Відтак, отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись п.8 Порядку №850, відповідачі зобов`язані були направити висновок про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в податковій поліції, та інші документи, перелік яких визначений Порядком №850, для прийняття рішення.

Разом з тим, відповідачі, не складаючи вказаного висновку та не направляючи його до МВС, як це передбачено нормами Порядку №850, повідомили позивача про відсутність можливості здійснити виплату грошової допомоги, чим фактично вирішили віднесене до компетенції МВС питання про наявність чи відсутність підстав для виплати такої допомоги, у зв`язку із чим порушили права позивача та вимоги чинного законодавства.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо протиправності дій відповідачів та про необхідність часткового задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Державну фіскальну службу України та Головне управління ДФС у Волинській області повторно розглянути заяву позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах податкової міліції та здійснити всі необхідні дії відповідно до Порядку №850.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Закону України "Про Національну поліцію", Закону України "Про міліцію", суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Волинській області при розгляді заяви ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах податкової міліції.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України та Головне управління ДФС у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах податкової міліції та здійснити всі необхідні дії відповідно до Порядку №850.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Державна фіскальна служба України, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8.

Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області, адреса: 43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4.

Суддя Ю.Ю. Сорока