Справа № 199/3855/21 (2-а/932/261/21)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 199/3855/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 вересня 2021 року в адміністративній справі № 199/3855/21 (суддя І інстанції Кіпчарський О.М.)

за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (відповідач-1), інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Тернова Є.Ю. (відповідач-2) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову від 18.05.2021 серії РАП № 296195840, винесену відповідачем-2 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 вересня 2021 року позов задоволений, а саме скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача у справі про адміністративне правопорушення від 18.05.2021 РАП № 296195840 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, відмовивши у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що фотознімки транспортного засобу позивача, які були зроблені інспектором з паркування повністю відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП, оскільки вказано географічні координати 48.509085, 35.076857, які, на думку скаржника, підтверджують знаходження транспортного засобу позивача у місці виїзду з прилеглої території, чим порушено пп. «и» п. 15.9 розділу 15 ПДР. Вважає, що з фотознімків чітко встановлено, що транспортний засіб позивача розташований безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території за адресою: проспект Слобожанський, 83 у м. Дніпрі, судом першої інстанції також визнано факт розташування транспортного засобу у місці виїзду, але незважаючи на це, помилково зазначено, що транспортний засіб знаходиться безпосередньо на прилеглій території, хоча з матеріалів фото фіксації видно розташування транспортного засобу безпосередньо у місці виїзду. Додатково повідомляє, що оскільки транспортний засіб розміщено безпосередньо у місці виїзду з прилеглої території, замір відстані у цьому випадку, виходячи з природи правопорушення, не здійснюється.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ ПРАВОВІДНОСИНИ

Постановою від 18 травня 2021 року серії РАП № 296195840 накладено адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 4).

У зазначеній постанові вказано, що 30 квітня 2021 року о 10.20 год. транспортним засобом «Тойота Королла», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 83, в частині заборони зупинки транспортному засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій, чим порушено вимоги пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з такою постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що від проспекту Слобожанського у м. Дніпрі, в районі будинку № 83, наявний з`їзд, який веде, якщо рухатись прямо до закритої території не ідентифікованого підприємства чи установи, а якщо повернути праворуч до двору багатоквартирного будинку. Відтак, вказана територія, починаючи від проспекту Слобожанського не призначена для наскрізного проїзду,а тому виходячи з вказаних вище термінів, місце де зупинений автомобіль позивача вже є прилеглою територію, оскільки прилягає до краю проїзної частини проспекту Слобожанського, та відповідно не є безпосереднім місцем виїзду з прилеглих територій. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено вимог пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху, в частині інкримінованої йому заборони зупинки безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП в редакції станом на час вчинення правопорушення порушення правил зупинки, що створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР).

Відповідно до пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Отже, зупинка ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і зупинка безпосередньо в місці виїзду є різними видами одного правопорушення порушення правил зупинки транспортного засобу.

Прилегла територія територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них (п. 1.10. ПДР).

У свою чергу, проїзна частина елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Визначення поняття «виїзду з прилеглих територій» чи «місця виїзду» Правила дорожнього руху не містять, натомість, з лексичної конструкції зазначеної норми ПДР можна зробити висновок, що у спірних відносинах це є безпосереднім місцем виїзду з прилеглої території на проїзну частину дороги, в даному випадку на проспект Слобожанський в місті Дніпрі.

Тобто, фактично відповідач повинен довести, що позивач розташував автомобіль безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території від будинку № 83 по проспекту Слобожанському на проїзну частину самого проспекту.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Стаття 279-1 КУпАП містить в собі процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

У разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскарженого рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 14-2 КУпАП інспектором з паркування проведено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано одночасно географічні координати транспортного засобу: 48.509085 N 35.075857 та його місце розташування по відношенню до найближчого нерухомого об`єкта: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 83 (а.с. 6-7).

Із зазначених фотознімків встановлено, що від проспекту Слобожанського у м. Дніпрі в районі будинку № 83 наявний з`їзд, який веде, якщо рухатись прямо до огородженої території не ідентифікованого підприємства чи установи, а якщо повернути праворуч до двору багатоквартирного будинку.

При цьому, згідно з наданими суду фотознімками автомобіль позивача був розташований не в місці виїзду з прилеглої території на проїзну частину проспекта Слобожанського, а безпосередньо на самій прилеглій території по направленню до місця виїзду, що не відповідає диспозиції пп. «и» п. 15.9 ПДР. Відстань від місця зупинки автомобілю позивача до безпосереднього місця виїзду в оскарженій постанові не зазначена.

Крім того, з фотознімків чітко видно, що автомобіль не розташований ні в місці виїзду з огородженої території підприємства (установи), ні в місці виїзду з двору багатоквартирного будинку і не перешкоджає руху інших транспортних засобів до місця виїзду з прилеглої території.

При цьому, за зупинку автомобіля ближче 10 м від виїзду з вказаної території позивач до відповідальності згідно з оскарженою постановою не притягувався.

Отже, вчинення позивачем правопорушення наданими суду фотознімками не підтверджено, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, що позивачем не порушено вимог пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху в частині інкримінованої йому заборони зупинки безпосередньо в місці виїзду з прилеглих територій, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Отже, спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, про що правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

Судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 вересня 2021 року в адміністративній справі № 199/3855/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко