Справа № 620/5231/21
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
08 листопада 2021 року Чернігів Справа № 620/5231/21
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 позов ОСОБА_1 було задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо ненадання ОСОБА_1 для ознайомлення матеріали перевірки за його скаргою від 02.03.2021, внесеною до журналу реєстрації звернень громадян Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ЄО № 12759. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області надати ОСОБА_1 для ознайомлення матеріали перевірки за його скаргою від 02.03.2021, внесеної до журналу реєстрації звернень громадян Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ЄО № 12759.

05.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на його користь понесені судові витрати, а саме: на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., надіслання відповіді на відзив від 05.07.2021 у розмірі 19,00 грн., придбання та запис дисків VIDEX DVD-R в розмірі 77,00 грн.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частин першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина третя статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України).

Наведені вище норми передбачають можливість подання доказів понесених судових витрат після ухвалення судового рішення лише у разі, якщо під час судового розгляду до закінчення судових дебатів особа зробила про це відповідну заяву; неможливість подання доказів до вирішення справи по суті обумовлена поважними причинами.

Крім того, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 в справі № 755/9215/15-ц також вказала на те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України (в даному випадку частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України) щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 16.04.2019 у справі № 817/1889/17.

Як слідує з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі (26.05.2021) позивач доказів понесених витрат на правничу допомогу до закінчення розгляду справи по суті не подав.

При цьому суд зауважує, що договір про надання правничої допомоги був складений 17.05.2021, тобто до подання позовної заяви в суд. Отже, про наявність правничої допомоги та про можливі очікувані витрати на її отримання позивач був обізнаний до подання позовної заяви, однак не подав заяви про її відшкодування в майбутньому після прийняття судового рішення та надання відповідних доказів на її понесення, в тому числі і протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Суд зазначає, що відсутність судових дебатів при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не позбавляє права учасника справи подати в межах строку її розгляду відповідні докази понесених витрат на правничу допомогу чи зробити відповідну заяву про подання таких доказів.

Враховуючи те, що у встановлений частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України строк (тобто до ухвалення рішення у даній справі - 26.07.2021) позивач із заявою про стягнення судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, не звертався, документів, які б підтверджували понесені витрати не подавав, відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати ці питання, як і призначати судове засідання для їх вирішення (вказуючи про це у резолютивній частині рішення згідно пункту 4 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу могла б бути предметом вирішення адміністративним судом під час ухвалення рішення в цій справі (так само як і додаткового рішення), якби її заявили в межах розгляду справи, але до того, як суд ухвалить рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16.04.2019 в справі № 817/1889/17.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що під час розгляду справи стороною позивача не було подано доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, як і під час розгляду справи не подано заяву про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, тому суд дійшов висновку, що заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, на підставі частини сьомої 139 Кодексу адміністративного судочинства України, слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 132, 139, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.11.2021.

Суддя В.О. Непочатих