Справа № 260/5192/21
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2021 рокум. Ужгород№ 260/5192/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шпуганича Василя Петровича до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправними та скасування постанов та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2021 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника адвоката Шпуганича Василя Петровича (88000, Закарпатська область, м. Ужгород вул. Дмитра Донського, буд. 2В оф. 2, РНОКПП НОМЕР_2 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф. 19, РНКОПП НОМЕР_3 ), яким просить суд: "1. Визнати причини пропуску звернення до суду поважними та відновити (поновити) строк; 2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 25.09.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60152566 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 11.09.2019 р. №20999 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованість в сумі 24364,28 грн; 3. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавчого округу Юхименко Ольги Леонідівни від 14.09.2021 р. про закінчення виконавчого провадження № 60152566 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгу Леонідівну повернути стягувачу виконавчий документ за правилами ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" та скасувати заходи забезпечення виконання відповідно до п. 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року даний позов було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року було внесено виправлення у резолютивну частину ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 25 жовтня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 вересня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис за № 20999 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Першого українського міжнародного банку заборгованість в сумі 24364,28 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною від 25 вересня 2019 року відкрито виконавче провадження № 60152566. Постановою приватного виконавчого округу Юхименко Ольги Леонідівни від 14 вересня 2021 року на підставі статті 39 частини 1 пункту 9 ЗУ "Про виконавче провадження" було закінчене виконавче провадження № 60152566 з виконання вказаного виконавчого напису. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зареєстрований та фактично проживає за наступною адресою: АДРЕСА_1 . Адреса, яка зазначена у оскаржуваних постановах АДРЕСА_1 , а відтак оскаржувані постанови прийняті всупереч вимогам статті 24 частини 2 Закону України "Про виконавче провадження", тобто не за місцем проживання/перебування боржника або знаходження майна такого. Крім того, позивач вказує, що відповідно до статті 4 частини 4 пункту 10 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачеві органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. У зв`язку із чим, приватний виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачеві на підставі статті 4 10 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статі 162 частини 6 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини неявки, хоча судом вживалися заходи щодо виклику учасників справи, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

02 листопада 2020 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача, відповідно до якої останній просив розглянути дану справи без участі позивача та його позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 45).

Статтею 287 частиною 4 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи вимоги статті 287 КАС України щодо особливостей розгляду даної категорії справ, розгляд яких обмежений у часі, та особливості повідомлення учасників справи, визначені статтею 268 КАС України, відповідача повідомлено про розгляд справи шляхом надсилання повістки про виклик в судове засідання призначене на 04 листопада 2021 року на електронну адресу останнього та у відповідності до підтвердження про отримання, відповідач вважається повідомленим про час, день та місце проведення судового засідання (а.с. 42).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Враховуючи викладене, оскільки статтею 287 КАС України встановлені скорочені строки розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 122 частиною 1 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із статтею 122 частиною 3 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, статтею 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження є, зокрема постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Д від 25 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60152566 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., та постанова приватного виконавця Юхименко О.Л. від 14 вересня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 60152566.

Отже, на оскарження такого виду постанов державного виконавця передбачено 10-денний строк з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Водночас, з даним позовом до суду позивач звернувся лише 04 жовтня 2021 року, тобто із пропуском десятиденного строку.

У клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 25 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60152566 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., та постанови приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни від 14 вересня 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 60152566 представник позивача вказує, що про існування порушеного права позивачці ОСОБА_2 та її представнику стало відомо 24 вересня 2021 року з отриманих від виконавця копій документів на підставі адвокатського запиту. У зв`язку з цим, представник позивача просив поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідачем до суду відзиву на позов, клопотань чи будь яких інших доказів щодо обізнаності позивача про існування оскаржуваних рішень в інший, більш ранній, термін подано не було, а відтак відповідачем не було спростовано доводів позивача (його представника), про те, що існування оскаржуваних постанов позивачу стало відомо 24 вересня 2021 року з отриманих від виконавця копій вказаних документів на підставі адвокатського запиту.

Таким чином, судом встановлено, що позивач своєчасно реалізував своє право на звернення до суду з даним позовом, а відтак не має необхідності вирішувати питання щодо поновлення строку звернення до суду.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 20999 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" 24364,28 грн (а.с. 12).

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л із заявою про примусове виконання рішення, якою просив відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за № 20999 від 11 вересня 2019 року про стягнення із боржника, яким є ОСОБА_3 коштів у розмірі 24364,28 грн (а.с. 13).

На підставі вказаної заяви, 25 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60152566 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 11 вересня 2019 року № 20999 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість у розмірі 24364,28 грн (а.с.а.с. 14, 15).

Постановою приватного виконавчого округу Юхименко Ольги Леонідівни від 14 вересня 2021 року на підставі статті 39 частини 1 пункту 9 Закону України "Про виконавче провадження" було закінчене виконавче провадження № 60152566 з виконання вказаного виконавчого напису (а.с. 16).

Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон України №1404, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 частини 1 Закону України № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із статтею 3 частиною 1 пунктом 3 Закону України № 1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статті 5 частини 1 Закону України № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 22 частини 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України.

Згідно із статтею 22 частиною 2 пунктом 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються: виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Відповідно до статті 1 частини 2 пункту 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

З Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що виконавчим округом приватного виконавця Юхименок Ольги Леонідівни є м. Київ.

Згідно із статтею 25 частиною 2 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до статті 24 частини 2 Закону України № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

В свою чергу, відповідно до статті 3 абзацу 9 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Судом встановлено та підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_4 , що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

За змістом статті 26 Закону України № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з наявної в матеріалах справи копії виконавчого напису № 20999 від 11 вересня 2019 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Вказана адреса місця реєстрації боржника вказана і в заяві АТ "Перший Український міжнародний банк" про примусове виконання рішення, в якій зазначено місце реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Таким чином, при відкритті виконавчого провадження вказана інформація про місце проживання була відома відповідачу.

Судом не здобуто доказів, які б свідчили про наявність у позивача іншої адреси (місця проживання), які б надавали можливість відповідачеві у розуміння статті 24 частини 2 Закону України № 1404 прийняти до виконання виконавчі документи щодо позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що відповідачем не дотримано вимоги статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження її майна, а в іншому виконавчому окрузі. Відтак, відповідач протиправно та всупереч чинного законодавства прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно зі статтею 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 1 пункту 1.27 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до статті 3 пункту 3.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з статті 7 пункту 7.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Таким чином, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Відтак, наявність карткових рахунків у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, на переконання суду, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки матеріали справи не містять доказів, що на картковому рахунку № НОМЕР_5 , відкритого в АТ "Перший Український Міжнародний Банк" знаходяться грошової кошти, щоб давало підстави вважати їх майном боржника. Відповідач наявність таких коштів не довів.

Відповідно до статті 24 частини 5 Закону України № 1404 у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Однак, відповідач всупереч вищезазначеній нормі при відкритті виконавчого провадження не пересвідчився з достовірних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі, у зв`язку з чим суд приходить висновку про порушення відповідачем приписів статті 24 частини 5 Закону України № 1404 та наявність підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження 59847079 від 20 серпня 2019 року та постанови про закінчення виконавчого провадження про закінчення виконавчого провадження № 60152566 від 14 вересня 2021 року.

Згідно із статтею 159 частиною 4 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, із врахуванням обставин справи, оскільки відзиву відповідачем подано не було, суд розцінює це як визнання позову відповідачем.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути стягувачу виконавчий документ за правилами статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" та скасувати заходи забезпечення виконання відповідно до статті 40 пункту 2 Закону України "Про виконавче провадження", суд зазначає наступне.

За правилами статті 245 частин 3, 4 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У спірних правовідносин обов`язок відповідача відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа залежить від умови пред`явлення цього виконавчого листа до виконання позивачем як стягувачем.

Однак, суд зазначає, що статтею 246 частиною 7 КАС України передбачено, що висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Тому, оскільки в даному випадку вимоги щодо зобов`язання відповідача повернути стягувачу виконавчий документ та скасувати заходи забезпечення виконання є дискреційними повноваженнями державного виконавця, заявлені на майбутнє, що не відповідає приписами КАС України, оскільки судовому захисту підлягають виключно порушені суб`єктом владних повноважень права осіб, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у вказаній частині.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не доведено правомірності оскарженої постанови про відкриття виконавчого провадження, вимоги позову відповідають вимогам законодавства та встановленим обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами та, за наведених обставин, позов слід задовольнити частково.

Згідно з статтею 139 частиною 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 242-246, 287 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф. 19, РНКОПП НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування постанов та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60152566 від 25 вересня 2019 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про закінчення виконавчого провадження № 60152566 від 14 вересня 2021 року.

У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Юхименко Ольги Леонідівни (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф. 19, РНКОПП НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім гривень) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяС.Є. Гаврилко