Справа № 260/4549/21
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокум. Ужгород№ 260/4549/21

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Ватлін Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 листопада 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складена 08 листопада 2021 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради (далі - відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправною відмову, оформлену листом Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради від 02.06.2021 року К-1235 та стягнути з Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_1 недоотриману разову грошову допомогу до 5 травня 2021 року як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи в розмірі 8992,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є інвалідом війни ІІІ групи, що дає йому право на пільги передбачені законодавством України. Позивач звернувся із заявою до відповідача, в якій просив перерахувати та виплатити йому недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як інваліду війни ІІІ групи, в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням висновків Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 та здійснити виплату суми недоплаченої частини разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік. Однак, відповідач відмовив позивачеві у перерахунку та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як інваліду війни ІІІ групи, в розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Вважаючи протиправною виплату грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі, меншому ніж передбачено ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач звернувся до суду із даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою судді від 01.10.2021 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву у разі її заперечення.

Відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, відповідачем проведено нарахування допомоги позивачеві у розмірі, встановленому Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", нарахована сума допомоги становить 12383,00 грн. Нарахування всіх сум допомог надіслано до Департаменту соціального захисту населення ЗОДА. Невиплата допомоги у повному розмірі відбулася через надходження коштів у межах постанови Кабінету Міністрів України № 325. Отже, різниця суми може бути виплачена у разі надходження коштів.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи та має право на пільги, встановлені ст. 13 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в тому числі, на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, що підтверджується копією посвідчення, наявного в матеріалах справи (а.с.5).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач отримав разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік в розмірі 3391,00 грн., що на його думку суперечить ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою встановлено виплату допомоги в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, а тому, звернувся до відповідача із заявою про нарахування і виплату згаданої допомоги у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

За наслідками вирішення порушеного заявником питання відповідач листом від 02.06.2021 року за № К-1235 надав відповідь про відмову у нарахуванні допомоги у бажаному заявником розмірі у зв`язку із тим, що на підставі ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" допомога виплачується заявнику у розмірі, який визначається КМУ у межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, та рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 змін до цієї норми не вносило і нового порядку нарахування допомоги не встановлює. Крім того, зазначило, що позивачу нараховано разову грошову допомогу у розмірі 12383,00 грн., проте не може бути виплачено у зв`язку з відсутністю коштів.

Не погоджуюсь з діями відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII (далі - Закон №3551-XII). Цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни встановлені статтею 13 вказаного Закону № 3551-XII.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Як визначено статтею 17 цього Закону, фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Підпунктом "б" п.п. 2 п. 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України від 28.12.2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину 5 ст. 13 Закону № 3551-XII викладено у новій редакції, за змістом якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 у справі №1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Надалі Законом України від 28.12.2014 року № 79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрав чинності 01 січня 2015 року) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 17-1 Закону № 3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України кожного бюджетного року приймалися відповідні постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 року № 325 "Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Постанова №325) встановлено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах:

- особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня; II групи - 3906 гривень; III групи - 3391 гривня.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України у цьому рішенні вказав, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Встановлення пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Частиною 2 ст. 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року №3-р/2020 окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 27.02.2020 року норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. У даному випадку застосуванню підлягають положення статті 13 Закону №3551-XII в редакції Закону №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", частиною п`ятою якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2021 року - 1769 гривень.

За таких обставин, з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 року №3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи у 2021 році становить 12383,00 гривень. Сума недоотриманих позивачем коштів становить 8992,00 гривень. Виплата позивачу разової грошової допомоги у сумі 3391,00 гривень не відповідає статті 13 Закону №3551-ХІІ та свідчить про порушення його прав на отримання такої допомоги у належному розмірі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті разової щорічної допомоги до 05 травня за 2021 рік, виходячи з розміру семи мінімальних пенсій за віком, передбаченої ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту", не було дотримано критерію, передбаченого п.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому такі дії не можуть вважатись правомірними.

Як наслідок, обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій відповідача.

Ухвалюючи це рішення, суд врахував, що в силу вимог ст.171 Закону №3551-XII нарахування, а також виплата конкретної суми грошової допомоги, належать до дискреційних повноважень відповідача.

Разом з тим слід вказати, що спірна сума щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, яку просить стягнути позивач, ще не нараховувалася йому відповідачем (доказів зворотнього відносно позивача, відповідачем не надано та судом не здобуто), а підлягає нарахуванню саме на підставі цього судового рішення. Відтак, вимога позивача щодо стягнення з відповідача недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 8992,00 грн задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною.

Не можна залишити поза увагою і те, що позивачем правильно обрано належного відповідача у справі, оскільки ним здійснювалась виплата разової грошової допомоги до 5 травня в сумі 3391,00 грн., що підтверджено листом Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № К-1235 від 02.06.2021 року.

Аналогічний підхід до визначення належного відповідача застосовано Верховним Судом у зразковій адміністративній справі за № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, 24 ) про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розміру семи мінімальних пенсій за віком.

3. Зобов`язати Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

4. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя С.І. Рейті