Справа № 332/4601/21
Суддя: Яцун О. С.
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4601/21
Провадження № 2-а/332/37/21
Рішення

Іменем України

09 листопада 2021 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

при секретарі: Мусаєві Р.Д.,

за участю:

представника позивача: Бордюг О.О.,

відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом Заводського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

Встановив:

Заводський відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.09.2021 до Заводського відділу у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області від Відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло звернення щодо вирішення питання про законність перебування на території України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявленого в ході проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант». За результатами перевірки, Заводським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області прийнято рішення № 5 від 04.09.2021 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано покинути територію України у термін до 02.10.2021 та заборону в`їзду на територію України строком на три роки до 04.09.2024 на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».Громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 не виконав рішення № 5 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, прийняте Заводським відділом у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, та продовжує незаконно перебувати на території України.

Тому позивач просить суд примусово видворити відповідача за межі України, затримати його та помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з метою забезпечення виконання рішення суду про примусове видворення за межі території України, терміном на шість місяців.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що з позовом ознайомлений, обставини зазначені у позові підтверджує та визнає. Рішення про примусове повернення до країни походження від 04.09.2021 не виконав, у зв`язку з відсутністю коштів для повернення до Азербайджанської Республіки.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Азербайджанської Республіки, його особа посвідчується копією паспортного документа НОМЕР_1 , виданим 20.11.2015 зі строком дії до 19.11.2025 (а.с. 17).

ОСОБА_1 прибув на територію України 23.01.2020 через КПП «Бориспіль» за паспортом НОМЕР_1 , виданим 20.11.2015 МВС Азербайджанської Республіки терміном дії до 19.11.2025, про що свідчить штамп перетину кордону у вищезазначеному паспорті (а.с. 23).

Пунктом 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» (далі - Постанова № 150) передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

З 21.04.2020 ОСОБА_1 перебуває на території України нелегально з порушенням пункту 2.2 Постанови № 150.

Впродовж строку тимчасового перебування на території України, ОСОБА_1 за межі України не виїхав, до ДМС з питання легалізації свого становища в Україні, продовження строку перебування на території країни не звернувся. Законні підстави для подальшого перебування в Україні у іноземця відсутні.

Постановою Заводського районного у місті Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області серії ПН МЗП № 001403 від 04.09.2021 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП (порушення іноземцями правил перебування на території України) у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн (а.с. 25).

04.09.2021 т.в.о. начальника Заводського районного у місті Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області прийнято рішення № 5 про примусове повернення до країни походження або третьої країни відповідача із зобов`язанням його покинути територію України в строк до 02.10.2021 (а.с. 13-16).

Копію вказаного рішення відповідач отримав особисто 04.09.2021 (а.с. 16).

У даному випадку суд виходить з того, що відповідач, який є громадянином Азербайджанської Республіки, після закінчення передбаченого законодавством строку законного перебування на території України - 90 днів, тобто після 21.04.2020 перебуває на території України незаконно, із заявою про продовження строку перебування на території України в установленому порядку не звертався, посвідчення на постійне чи тимчасове проживання в Україні в установленому порядку не отримував.

Жодних обставин, передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які б свідчили про законність його перебування на території України, відповідач не повідомив і вони судом не встановлені.

При цьому, після прийняття уповноваженим державним органом рішення про примусове повернення за межі України, згідно з яким відповідач зобов`язаний був самостійно покинути територію України в строк до 02.10.2021, він це рішення протягом тривалого часу добровільно не виконав, поважних причин цьому не зазначив.

Судом не встановлено жодних обставин, які б згідно зі ст. 31 вказаного Закону унеможливлювали примусове видворення відповідача з території України, зокрема, становили для нього реальну загрозу його життю, свободі або здоров`ю чи призвели до інших негативних наслідків.

Ті обставини, що відповідач незаконно перебуває на території України, рішення про примусове повернення його за межі України добровільно на протязі встановленого часу не виконує, територію України до теперішнього часу самостійно не покинув, хоча такого свого обов`язку не заперечує, поважних причин для невиконання рішення про примусове повернення не зазначив і відповідних доказів суду не надав, відомості про наявність у нього сталих соціальних зв`язків, постійного місця проживання та постійних джерел доходів в матеріалах справи відсутні, свідчать, на думку суду, про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення і перешкоджатиме проведенню процедури видворення, у зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України є достатні та обґрунтовані підстави для його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.

Жодних доказів на підтвердження наміру самостійно виїхати з України та прийняття будь-яких заходів для цього відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянств в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорам України.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2 - 14 цієї статті, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України (ч. 15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

За приписами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 367/2334/19, від 08.08.2019 у справі № 362/1634/19, від 27.02.2020 у справі № 585/2811/19.

Оскільки відповідач не виконав в установлений строк без поважних причин рішення позивача про примусове повернення; у відповідача відсутні документи на право перебування на території України та документи, що дозволяють здійснити виїзд за межі країни; відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, а підстави вважати, що відповідач підпадає під захист ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо примусового видворення відповідача за межі України підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить затримати відповідача, із поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до виконання рішення.

Суд, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 289 КАС України, вважає, що затримання відповідача, незважаючи на серйозність заходу, з огляду на встановлені судом фактичні обставини, є цілком виправданим, оскільки в цьому випадку застосування інших, менш суворих заходів, буде недостатнім для гарантування виконання відповідачем певних обов`язків, пов`язаних із залишенням території України, так як, відповідач не працевлаштований, коштів на самостійне придбання квитків та відновлення документів не має, отже, не має коштів на внесення застави та не може бути переданий на поруки підприємства, установи чи організації.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 242, 243, 246, 255, 289 КАС України, суд, -

Вирішив:

Позов Заводського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та помістити його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, з метою забезпечення видворення за межі території України, терміном на шість місяців.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України - допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Повний текст рішення складено 09.11.2021.

Суддя О.С. Яцун