Справа № 440/12928/21
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 листопада 2021 рокум. ПолтаваСправа № 440/12928/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача щодо не поновлення пенсії позивача;

- визнання протиправними та дискримінаційними дії відповідача стосовно відмови поновити виплату пенсію позивача;

- визнання протиправним та дискримінаційним та скасування рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу, викладену в листі №344 від 18.02.2021;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату пенсії позивачу з 01.07.1994, на вказаний ним банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- стягнення з відповідача коштів в сумі 100,000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому протиправними та дискримінаційними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у поновленні пенсії позивачу.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено позивачеві усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору в розмірі 1 000,00 грн. (отримувач : ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA4016712, призначення платежу : Судовий збір, за позовом ____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Також ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 роз`яснено позивачу, що в разі, якщо він не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде йому повернута.

Представник позивача отримав копію зазначеної ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року, що підтверджується довідкою про доставку документа в Електронний кабінет 20.10.2021.

Таким чином, позивач мав усунути недоліки позовної заяви у строк до 02 листопада 2021 року.

Разом з тим, позивач та представник позивача вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений в такій ухвалі строк не виконали, недоліки позовної заяви не усунули.

При цьому, позивач не подав до суду заяву про продовження процесуального строку в порядку пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX.

08.11.2021 від представника позивача надійшло повідомлення про усунення недоліків позовної заяви по справі №440/12928/21, де зазначено, що позовна вимога, про відшкодування моральної шкоди розглядається в адміністративному судочинстві, якщо вона була заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкти владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин і якщо вона заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» позовна вимога про відшкодування моральної шкоди не є об`єктом справляння судового збору в адміністративному судочинстві. Таким чином, на думку представника позивача, слід вважати, що відповідно до п.13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» - позовна вимога з приводу відшкодування моральної шкоді, яка заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір є похідною від немайнової вимоги - визнання противоправними рішень, дій та бездіяльності відповідача стосовно відмови у поновленні пенсії позивачу, та не є об`єктом справляння судового збору.

Розглянувши вищевказане повідомлення представника позивача, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

За приписами пункту 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Зі змісту позовної заяви встановлено, що по суті основним предметом позовних вимог, що складає суть спірного питання, є вимога про визнання протиправними дії та бездіяльність відповідача стосовно відмови поновити виплату пенсії позивача та визнання протиправним і скасування рішення про відмову у поновленні пенсії позивачу, викладену в листі №344 від 18.02.202, і ці вимоги є пов`язаними.

Вимога ж про стягнення грошових коштів за моральну шкоду у розмірі 100000 грн. є майновою та заявлена в одному провадженні з вимогами про вирішення публічно правового спору немайнового характеру.

Так, згідно частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та що складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18).

З урахуванням наведеного позивач зобов`язаний сплачувати судовий збір.

Натомість, у повідомленні представник позивача посилається на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого, судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Частиною 5 ст. 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зміст цієї норми вказує на те, що вимога про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. За такого правового врегулювання вимога про відшкодування шкоди не є об`єктом, за який справляється судовий збір. Водночас за вимогу, яка їй передує, такий платіж сплачується.

Проте, до адміністративного позову не додано судового рішення, яким станом на дату подання позовної заяви було б визнано таку бездіяльність протиправною і на підставі чого позивачем заявлялася б вимога про відшкодування шкоди, завданої такою бездіяльністю.

Крім цього, наведене законодавче положення поширюється лише на вимогу, яка визначена пунктом 6 частини першої статті 5 КАС України (стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю), тоді як подана ОСОБА_1 у даній справі позовна заява містить й іншу позовну вимогу (окрім стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн.), застережень щодо відсутності обов`язку справляння судового збору з якої Закон України "Про судовий збір" не містить.

Відтак, застосування пункту 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI у даному випадку є недоречним.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 30 липня 2020 у справі № 9901/194/20 (П/9901/194/20).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що по суті основним предметом позовних вимог, що складає суть спірного питання, є вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не поновлення ОСОБА_1 пенсії; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 , викладену в листі від 18.02.2021 №344 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату пенсії позивачу з 01.07.1994, на вказаний ним банківський рахунок, з нарахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і ці вимоги є пов`язаними.

Вимога ж про стягнення грошових коштів за моральну шкоду у розмірі 100000 грн. є майновою та заявлена в одному провадженні з вимогами про вирішення спору немайнового характеру.

Суд звертає увагу на ті обставини, що сплата судового збору при поданні позовної заяви є законодавчо встановленим обов`язком та не може розцінюватися, як обмеження доступу до правосуддя. При цьому, як положеннями КАС України, так і Законом № 3674-VI передбачений та визначений порядок та механізм не тільки повернення судового збору за певних обставин (статті 7 цього Закону), а також розподілу судових витрат (статті 139 КАС України). Так, при задоволенні позовних вимог позивача понесені ними судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню та стягненню таких коштів з суб`єкта владних повноважень.

Виходячи з викладеного, представник позивача жодним чином не обґрунтував необхідність звільнення позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, не надав документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону, а також неможливості сплати позивачем судового збору за подання позовної вимоги майнового характеру, а саме, стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Таким чином, повідомлення представника позивача про усунення недоліків позовної заяви по справі №440/12928/21 є необґрунтованим, відтак, задоволенню не підлягає.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, передбачено, що за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2021 року - 2270 гривня.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, оскільки позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн, тому повинен сплатити судовий збір у розмірі 1000 грн (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осі).

Однак, позивач документа про сплату судового збору в розмірі 1000 грн. або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону суду не надав.

Отже, позивач не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк, недоліки позовної заяви не усунув.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху у встановлений для цього строк, суддя дійшла висновку вказану позовну заяву разом із доданими до неї матеріалами повернути представнику позивача.

У період із 01.11.2021 по 05.11.2021 суддя Алєксєєва Н.Ю. приймала участь у підготовці суддів окружних адміністративних судів для підтримання кваліфікації, внаслідок чого питання про повернення позовної заяви особі, яка її подала, вирішено 08.11.2021

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248,294, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути представнику позивача.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва