Справа № 804/1086/16
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2021 року м. Дніпросправа № 804/1086/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року (головуючий суддя: Голобутовський Р.З.) по адміністративній справі № 804/ 1086/16, розглянутої у письмовому провадженні,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» (далі ТОВ «МТПО Днепр» ) 24.02.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ( далі ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська), у якій просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення за формою "Р" ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 24.07.2015 року № , яким ТОВ "МТПО ДНЕПР" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 242 001,00 грн., з яких за основним платежем 193 601,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 48 400,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, оскільки висновки акту перевірки щодо непідтвердження реальності здійснення операцій з придбання товару та послуг у ТОВ «Амарант Груп» та ТОВ «Гордон-Сервіс» є необґрунтованими, ним надавались всі первинні документи, що підтверджують здійснення господарських операцій, які обумовлені економічним змістом, направленим на досягнення розумної кінцевої мети у вигляді отримання доходу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.09.2017 року, адміністративний позов ТОВ «МТПО Днепр» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 року.

Постановою Верховного Суду від 13.07.2020 року здійснено процесуальну заміну відповідача у справі ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська на ГУ ДПС у Дніпропетровській області, рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та задовольнити позов.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «МТПО Днепр» на час проведення перевірки перебувало на податковому обліку в ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, яким у період з 25.06.2015 року по 01.07.2015 року проведено позапланову виїзну перевірку підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Амарант Груп», ТОВ «Гордон-Сервіс» за період з 01.04.2013 року по день проведення перевірки.

Перевірка проведена на підставі пп 78.1.11 п. 78.1 статті 78 ПК України , постанови старшого слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 08.04.2014 у кримінальному провадженні №0000021, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 358 КК України, та наказу начальника ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 24.06.2015 №602.

За результатами перевірки складено акт №2115/04-63-22-04/ 38836499 від 08.07.2015 року, яким встановлено наступні порушення позивачем податкового законодавства, а саме: пп.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, ст..185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, -сформовано податковий кредит звітного періоду на підставі податкових накладних, які складені з порушенням законодавства України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 273 811,11 грн., у тому числі: за вересень 2014 року на 5 440,00 грн., жовтень 2014 року на 49 193,76 грн., листопад 2014 року 4 669,00 грн., грудень 2014 року на 33 117,00 грн., за січень 2015 року на 107 182,35 грн., за лютий 2015 року на 74 209,00 грн.;

- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 ПК України - завищено податкове зобов`язання по ПДВ на загальну суму 80 210,40 грн.

На підставі акту ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 року про збільшення ТОВ «МТПО Днепр» суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем 193 601 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 48 400 грн.

Оскаржене в адміністративному порядку податкове повідомлення-рішення залишене без змін, після чого позивач звернувся до суду із позовом про скасування податкового повідомлення-рішення.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Приписами пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1 - 198.3,1 98.6 ст.198 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Положеннями п. 200.1, п.200.4 ст. 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду; при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума:а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєст рована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1, п.44.2 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством Украї ни. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абз. 1 цього пункту;для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Приписами ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звіт ність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснен ня господарських операцій.

Викладене свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформлени ми первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

В силу викладеного будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.

За змістом акту перевірки ТОВ "МТПО Днепр" здійснено безпідставне документальне оформлення безтоварних господарських операцій із контрагентами ТОВ "Амарант Груп", ТОВ "Гордон-Сервіс" у перевірений період.

Такий висновок ґрунтується на підставі неможливості встановлення походження товару по ланцюгу постачання, наявності податкової інформації щодо відсутності контрагентів ТОВ ''Амарант Груп'', ТОВ ''Гордон-Сервіс'' за місцезнаходженням, які не мають матеріально-технічних та трудових ресурсів, об`єктивно необхідних для здійснення відповідної господарської діяльності; посадові особи цих підприємств ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) під час допиту в кримінальних провадженнях засвідчили про свою непричетність до господарських операцій, на які виписані первинні документи за їх участю та про вчинення дій щодо державної реєстрації ТОВ ''Амарант Груп'' і ТОВ ''Гордон-Сервіс'' на пропозицію інших осіб за винагороду; у вироці Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 12.08.2015 у справі №204/5136/15-к встановлені обставини щодо фіктивності ТОВ ''Гордон-Сервіс''.

У зв`язку з наведеним, контролюючий орган розцінив надані позивачем до перевірки первинні документи складеними всупереч вимогам чинного законодавства та такими, що не можуть підтвердити реальність вчинення господарських операцій позивача з контрагентами.

Висновок податкого органу щодо нереальності здійснення позивачем фінансово-господарських операцій з вищезазначеними контрагентами спростовується наступними матеріалами справи, які свідчать про те, що позивачем у податковому обліку відображені господарські операції, предметом яких є надання послуг та поставка товарів.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "МТПО Днепр" (замовник) та ТОВ "Гордон-Сервіс" (постачальник) укладено договір на виконання послуг №120101, з приводу надання послуг з вивчення ринку збуту матеріалів для будівництва.

На підтвердження виконання умов договору сторонами складено акти здачі-прийняття робіт №1106 від 12.01.2015 року, №1208 від 13.01.2015 року, №1810 від 19.01.2015 року, №1905 від 20.01.2015 року, №2509 від 26.01.2015 року.

ТОВ "Гордон-Сервіс" надано звіти про виконані послуги від 12.01.2015 року, від 13.01.2015 року, від 19.01.2015 року, від 20.01.2015 року, від 26.01.2015 року.

У звітах про виконані послуги Постачальником відображено, у тому числі, потенційних покупців продукції, яку виготовляє позивач.

Результати цих господарських операцій (придбані послуги) використані позивачем у власній господарській діяльності, а саме укладено договори на поставку товарів з покупцями, які відображені у звітах , а саме з ТОВ "Папірван", ПП "Деметра", ТОВ "ТД "Профіімтех", ТОВ "ТД "Олано", ПАТ "Криворізький завод Цукрогідромаш", ПАТ "Дніпропетровський стрілковий завод", ТОВ "Лакі стар", ТОВ "Машинобудівна комплектація", ТОВ "Новоград-волинський каменедробильний завод" (копії договорів, видаткові накладні, рахунки на оплату долучено до матеріалів справи).

Між ТОВ "МТПО Днепр" (покупець) та ТОВ "Гордон-Сервіс" (постачальник) 30.09.2014 року укладено договір поставки №3009/012, предметом якого є постачання товару в асортименті, кількості та номенклатурі згідно товаросупровідним документам, окремими партіями.

На підтвердження цих господарських операцій позивачем надано копії видаткових накладних №105 від 03.10.2014 р., №1513 від 31.10.2014 р., №657 від 14.11.2014 р., №1367 від 28.11.2014 р., №1303 від 14.01.2015 р., №1801 від 19.01.2015 р., №3001 від 31.01.2015 р., №3002 від 31.01.2015 р., №1000 від 11.02.2015 р., №1800 від 19.02.2015 р., №2301 від 24.02.2015 р., №2508 від 26.02.2015 р., №2605 від 27.02.2015 р., №270212 від 27.02.2015 р., рахунки на оплату товару та податкові накладні.

Між ТОВ "МТПО Днепр" (покупець) та ТОВ "Гордон-Сервіс" (виконавець) 29.08.2014 року укладено договір надання послуг №3009/013, предметом якого є виконання послуг: укладка граніту, брусчатки, передпродажна підготовка товару.

На підтвердження господарських операцій надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2 від 24.11.2014 року, №2906 від 30.01.2015 року, №3005 від 31.01.2015 року, №3006 від 31.01.2015 року, №310301 від 27.02.2015 року, рахунки на оплату та податкові накладні.

Суми податку на додану вартість за складеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, а саме: за жовтень 2014 року на суму 20937,09 грн., за листопад 2014 року на суму 4669,0 грн., за січень 2015 року на суму 88310,93 грн., за лютий 2015 року на суму 74209,0 грн.

Згідно матеріалів справи 01.09.2014 року між ТОВ "МТПО Днепр" (покупець) та ТОВ "Амарант груп" (постачальник) укладено договір поставки №01092014, предметом якого є постачання товару в асортименті, кількості та номенклатурі згідно товаросупровідним документам, окремими партіями.

На підтвердження вказаних взаємовідносин позивачем надано видаткові накладні №81 від 15.10.2014 р., №89 від 18.09.2014 р., №102 від 10.12.2014 р., №171 від 17.12.2014 р., №242 від 24.12.2014 р., №254 від 25.12.2014 р., №2601 від 26.01.2015 р., №2603 від 26.01.2015 р., №2806 від 28.01.2015 р., рахунки на оплату та податкові накладні.

Між ТОВ "МТПО Днепр" (покупець) та ТОВ "Амарант груп" (виконавець) 29.08.2014 року укладено договір надання послуг №290814/2, предметом якого є виконання послуг: передпродажна підготовка деталей- комплектуючих запчастин та агрегатів для машинобудівної та гірничої промисловості.

На підтвердження вказаних взаємовідносин позивачем надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №3 від 01.10.2014 р., №10 від 02.10.2014 р., №19 від 03.10.2014 р., №040912 від 04.09.2014 р., №1 від 01.10.2014 р., №090912 від 09.09.2014 р., №100912 від 10.09.2014 р., №0212012 від 02.12.2014 р., №0812012 від 08.12.2014 р., №2212012 від 22.12.2014 р., №2612012 від 26.12.2014 р., №2912012 від 29.12.2014 р., №903 від 09.01.2015 р., рахунки на оплату та податкові накладні.

Суми податку на додану вартість включено до податкового кредиту, а саме: за вересень 2014 року на суму 5440,0грн., за жовтень 2014 року на суму 28256,67грн., за грудень 2014 року на суму 33177,0грн., за січень 2015 року на суму 18871,42грн.

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування поставлених товарів (робіт/послуг), їх кількість та вартість, одиниця виміру, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Матеріалами справи підтверджена, і зазначені обставини не заперечуються відповідачем, наявність належним чином оформлених первинних документів відносно спірних господарських операцій, відображення позивачем спірних господарських операцій у бухгалтерському обліку, оприбуткування позивачем придбаних товарів (робіт/послуг), розрахунки між сторонами спірних господарських операцій.

Посилання відповідача в акті перевірки як обставини нереальності здійснення поставок товару на неможливості встановлення походження товару по ланцюгу постачання, не може бути доказом нереальності фінансово-господарської діяльності позивача по взаємовідносинам з вищезазначеними контрагентами, так як в акті перевірки не наведено доказів проведення документальної перевірки чи зустрічних звірок контрагентів по ланцюгу постачання на предмет реальності господарських операцій з постачання вказаних товарів(послуг) , їх походження та документальне підтвердження первинними документами цих юридичних осіб.

Виходячи з вимог Податкового кодексу України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та підставою для нарахування податкового кредиту і податкового зобов`язання з податку на додану вартість є податкова накладна. Тож, на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно правових угод.

Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Такі правові позиції викладені у постановах Верховного суду по справам № 815/3526/17 від 18.01.2018 року, № 814/937/15 від 08.05.2018 року, № 815/3526/17 від 08.05.2018 року, № 826/11879/13-а від 12.06.2018 року, №808/3412/16 від 29.03.2019 року.

Заперечуючи правомірність формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з контрагентами ТОВ "Амарант Груп", ТОВ "Гордон-Сервіс", податковий орган посилається на податкову інформацію, яка, за позицією відповідача, вказує на те, що описані в акті перевірки господарські взаємовідносини не мали реального характеру. До такої інформації податкова служба відносить протоколи допитів ОСОБА_2 , від імені якого підписано документи від ТОВ «Гордон-Сервіс»; ОСОБА_1 , від імені якого підписані документи від ТОВ «Амарант Груп» , отримані в межах кримінального провадження та вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2015 року у справі №204/5136/15-к відносно ОСОБА_3 (т.3 а.с.21), яку визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України. Вказані особи під час допитів вказали на те, що не мають будь-якого відношення до діяльності зазначених підприємств.

Суд апеляційної інстанції у виконання постанови Верховного Суду здійснив заходи стосовно виклику ОСОБА_2 , ОСОБА_1 для перевірки їх показань щодо непричетності до господарських операцій, на які виписані первинні документи за їх участю, надані ними під час допиту в кримінальному провадженні, судові доручення про допит зазначених осіб повернені суду апеляційної інстанції без виконання через неявку цих осіб до суду .

В силу викладеного протоколи допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_1 при відсутності кримінальних проваджень та вироків щодо винних осіб , фігурантами яких є контрагенти позивача , щодо створення ними фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності, не є належним та допустимим доказом нереальності фінансово- господарських операцій позивача з вищезазначеними контрагентами без урахуванням усіх інших обставин, які свідчать про реальність господарських операцій, наслідком яких є поставка товару (робіт/послуг), оплату вартості товарів (робіт/послуг), у тому числі сплату до бюджету ПДВ, фактично позбавляє платника права на формування податкового кредиту, при цьому, що таке право визначено ПК України і воно виникає у разі: наявності господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Вказаний податковим органом вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.08.2015 року як доказ нереальності господарських операцій ТОВ "МТПО Днепр" з ТОВ "Амарант Груп", ТОВ "Гордон-Сервіс" стосується ОСОБА_3 , яка була посадовою особою ТОВ «Локо-С», яке не має жодного відношення до спірних господарських операцій.

Суд першої інстанції дійшов висновків щодо фіктивності ТОВ «Гордон-Сервіс» та ТОВ «Амарант Груп» , та наявності відмінностей у підписах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 при заповненні первинних бухгалтерських документах від їх імені без проведення відповідної почеркознавчої експертизи, та без підтвердження належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що оскаржене податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим - суперечить матеріалам справи.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення та задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відовідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 7623,04 грн. (т.3 а.с.157, 174).

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року по адміністративній справі № 804/1086/16 скасувати та прийняти постанову

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати винесене Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення № від 24.07.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТПО Днепр» судові витрати в сумі 7623,04 грн.

Постанова набирає законної сили 02 листопада 2021 року, та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 30 днів.

Повний текст постанови складений 04 листопада 2021 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай