Справа № 420/13324/21
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

08 листопада 2021 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 року адміністративний позов Приватного підприємства «Якість Плюс Сервіс» (; адреса: вул. Пастера, 38, кв.2, м. Одеса, 65023) до Одеської митниці Держмитслужби (; адреса: вулю Івана та Юрія Лип, 21А, м. Одеса, 65078) про визнання протиправними дій та скасування рішень - задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про визначення коду товару №UA-2021 від 30.04.2021 року, яким виріб - Ковпак полімерний (верхня декоративна негерметична частина пробки для закупорювання коньячних пляшок) - діаметром 50, 4* 18,2 мм. віднесено до коду товарів УКТ ЗЕД та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару і транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2021/00350

від 30.04.2021 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Якість Плюс Сервіс» () суму сплаченого судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00коп.

При цьому, 09.09.2021 року представником позивача подано заяву (вх.№ЕП/24250/21), де вказано, що надати остаточний розрахунок витрат на правничу допомогу до прийняття рішення по суті він не може у зв`язку із не проведенням адвокатом розрахунку.

27.10.2021 року за вх.№59764/21 від представника позивача надійшла заява, у які він просить суд стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 40000 грн. та 30000 гривень витрат на проведення експертизи (подана поштою 23.10.2021р.).

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за

заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання: про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання "ухвалення додаткового судового рішення :в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Судом встановлено, що рішення суду від 13.10.2021 року ухвалено у порядку письмового провадження, а тому заява про ухвалення додаткового рішення розглядається у письмовому провадженні.

Дослідивши у порядку письмового провадження матеріали заяви та справи, суд дійшов наступного.

16.06.2021 року між позивачем та адвокатом Огороднійчуком Максимом Ігоревичем укладено Договір №16/06/21 про надання правової допомоги.

Згідно п.4.1 Договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.

Згідно п.4.4 Договору попередня сума гонорару визначається із орієнтовного розрахунку вартості допомоги адвоката відповідно із додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною договору. Згідно Додаткової угоди від 16.06.2021р. витрати розраховуються 2500грн. на 1год. роботи адвоката.

Згідно п.4.5. остаточна сума гонорару визначається на підставі акту виконаних робіт, підписаного сторонами.

Згідно Акту приймання виконаних робіт від 19.10.2021 року загальний розмір гонорару складає 40000 грн., а адвокатом надано такі послуги:

Зустріч, консультація клієнта - 2 години - 5000 грн.;

Аналіз документів щодо правовідносин позивача та відповідача, збір та формування доказів, у тому числі щодо призначення судової експертизи- 15000 грн.;

Формування правової позиції та підготовка позовної заяви - 17500 грн.

Згідно платіжного доручення №185 від 16.06.2021 року позивачем перераховано адвокату 10000 грн., згідно платіжного доручення №3893 від 19.10.2021 року - 15000 грн., згідно платіжного доручення №305 від 15.07.2021 року-15000грн.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт. (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); З) обсягом наданих адвокатом

послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, "розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги".

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 1 О % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі :витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії'' (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява№ 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обгрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). ...

Згідно зазначеного вище Висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, "для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги". З цієї підстави суд не може брати до уваги ті послуги, опис яких не є конкретизованим або щодо яких відсутні чітко встановлені результати проведеної роботи.

Судом встановлено, що представником позивача складено та подано позовну заяву.

Суд вважає, що послуги «консультація клієнта, аналіз документів та формування правової позиції» не були не містять документального відтворення щодо часу, витраченого на їх надання.

Згідно п.1 ч. 5 ст.15'4 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з 'ясувати, чи, є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.ч.1,7 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з "розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд звертає увагу на немайновий характер спору, адже предметом спору виступало рішення про визначення коду товару для його митного оформлення.

При цьому, за аналізом матеріалів справи судом встановлено, що вартість товару за митною декларацією склала 2556,85 грн. (а.с.9), а сума мита з розрахунку ставки 6,5% склала 166,20 грн., що є неспівмірним заявленій сумі гонорару до стягнення за рахунок відповідача.

З урахуванням того, що позов задоволено частково, представником позивача надано документальні підтвердження наданих послуг частково, надано їх детальний опис, матеріали справи містять фактичні результати наданих послуг, суд вважає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, слід частково покласти на відповідача. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17500 грн., визначивши цю суму пропорційною за надані послуги адвоката виходячи із вимог ч.9 ст. 139 КАС України (підготовка та подання позовної заяви).

Іншу частину витрат на правничу допомогу суд покладає на позивача (у сумі 22500грн.).

Щодо витрат на проведення експертизи суд зазначає наступне.

05.07.2021 року між позивачем та ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» укладено договір №284/21 на проведення товарознавчої експертизи (а.с.19), а 06.07.2021 року подано відповідну заяву (а.с.20).

Згідно ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та

витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. За змістом статті 137 КАС України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням: експертизи, входить до предмета "доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обrрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 137 КАС України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша статті 42 КАС України). Сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 46 КАС України).

Таким чином КАС України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Згідно ст.104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертних досліджень та складення висновків експерта за результатами проведеного позасудового експертного дослідження визначається відповідно до законодавства. Якщо позасудове експертне дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, експерт має повідомити про це особу, яка до нього звернулася, в порядку, визначеному частиною четвертою статті 106 цього Кодексу. Висновок експерта, складений за результатами позасудового експертного дослідження, під час якого був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Висновок експерта, складений за результатами позасудового експертного дослідження, під час якого був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Як вже зазначалось судом, 05.07.2021 року між позивачем та ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз» укладено договір №284/21 на проведення товарознавчої експертизи (а.с.19), а 06.07.2021 року подано відповідну заяву (а.с.20).

Висновок експерта №588 від 26.08.2021р. відповідає вимогам ч.6 ст.104 КАС України (а.с.48,49).

На підставі рахунку №435 від 05.07.2021р. згідно платіжного доручення №263 від 05.07.2021р. позивачем сплачено 30000грн. за проведення товарознавчої експертизи. Заява (клопотання) про неспівмірність цих витрат в порядку ч.ч.7,8 ст.137 КАС України відповідачем не подана.

Проте враховуючи положення ч.9 ст.139 КАС України суд вважає ці витрати не повністю пропорційними до предмету спору та частково необґрунтованими, тому частково покладає їх на позивача у сумі 15000грн.

Решту витрат у сумі 15000грн. суд покладає на відповідача згідно ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст.104, 134, 137, 241-246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Якість Плюс Сервіс» () судові витрати у сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) грн. на правничу допомогу адвоката та 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. витрат на проведення товарознавчої експертизи на замовлення ПП «Якість Плюс Сервіс».

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку згідно ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян