Справа № 420/11524/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 04.06.2021 року №196-VІІІ Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області VII сесії VIII скликання «про розгляд клопотань громадян України щодо надання дозволу на розроблення технічних документацій землеустрою» в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розташованої на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (за межами населеного пункту);

зобов`язати Великодолинську селищну раду Одеського району Одеської області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:001:0099 (загальна площа 9,7917 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Молодіжненської сільської ради (що входить до Великодолинської селищної ОТГ) Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області (за межами населених пунктів);

зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення суду по даній справі у строки встановлені судом в порядку ст. 382 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.04.2021 року ОСОБА_1 подано до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (що діє від лиця та в особі Великодолинської селищної об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області) клопотання, у якому відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 14, 68 Конституції України, ст.ст. 79-1 ч.5, 84 ч.1, 118, 121, 122 ч.1, 186 ч. 12 Земельного кодексу України, ст.25 Закону України «Про землеустрій», де позивач просила надати їй дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:001:0099 (загальна площа 9,7917 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведений особистого селянського господарства, на території Молодіжненської сільської ради (що входить до Великодолинської селищної ОТГ) Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області (за межами населених пунктів).

В адміністративному позові зазначено, що позивачем до заяви були додані усі необхідні документи.

Також представник позивача зазначає, що 14.06.2021 року позивачкою було направлено запит стосовно результатів розгляду її клопотання. У відповідь на даний запит, листом відповідача від 18.06.2021 року було направлено рішення від 04.06.2021 року №196-VIII Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області VII сесії VIII скликання «про розгляд клопотань громадян України щодо надання дозволу на розроблення технічних документацій землеустрою» з додатком до нього, яким вирішено відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розташованої на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (за межами населеного пункту) у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Згідно з додатком до даного рішення, підставою відмови було зазначено, що Великодолинська селищна рада, як власник земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0099, з метою наповнення місцевого бюджету від коштів, що надходять у порядку сплати орендної плати, не планує здійснювати її поділ та зміну цільового призначення.

З такими рішеннями відповідача позивач не погоджується, оскільки воно не ґрунтується на вимогах закону, а підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При тому, зазначення такої підстави формально, без її обґрунтування з встановлених законом підстав не є обґрунтованою та законною відмовою.

На переконання позивача, вона звернулась з клопотанням до відповідача з належними додатками стосовно належної до безоплатної приватизації ділянки, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу. Окрім того, відповідач порушив строки розгляду клопотання, встановлені ч. 6 ст. 118 ЗК України та не надав причини відмови.

Ухвалою суду від 12.07.2021 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду позивачем усунено недоліки адміністративного позову.

Ухвалою суду від 28.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позов відповідно до якого адміністративний позов відповідач не визнає та просить відмовити в його задоволенні.

В обґрунтування позиції, представник відповідача зазначив, що згідно з витягу з Протоколу засідання постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури та благоустрою від 25.05.2021 року, комісія прийшла до висновку, що заява ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки не підлягає задоволенню, та керуючись статтями 26, 42, 49, 59 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 12, 79"1,122, 186 Земельного кодексу України, статтею 56 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій», статтями 19, 143, 144 Конституції України, Законом України від 17.11.2020 № 1009-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територіальних громад Одеської області».

Також представник відповідача вказує, що станом на дату звернення гр. ОСОБА_1 в редакції Земельного Кодексу України, яка діяла до 27.05.2021 року, згідно п. 15 ч. «б» Перехідних положень купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37'1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами, отже на час звернення Позивачки з вищевказаним клопотанням на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського призначення діяв мораторій, щодо відчуження та зміни цільового призначення.

Разом з тим, на переконання представника відповідача позивачем невірно застосовується ст. 118 Земельного Кодексу України. Приписами даної статті врегульовано процедуру безоплатної приватизації земельної ділянки, яка ще не сформована та не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, спочатку шляхом отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Натомість гр. ОСОБА_1 в клопотанні від 22.04.2021 року бажає поділити та змінити цільове призначення вже сформованої земельної ділянки з визначеним цільовим призначенням, площею та зареєстровану в Державному земельному кадастрі, з метою подальшої передачі їй у власність. До того ж, в клопотанні позивача йдеться мова про розробку технічної документації щодо поділу, а розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність передбачене ст. 118 Земельного Кодексу України, так відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій» є двома видами документації з землеустрою, з різними процедурами розроблення, складом та погодженням/ затвердженням.

До того ж у позовній заяві позивач вказує щодо безоплатної приватизації, але земельна ділянка є вже сформованою за проектом землеустрою, загальною площею 9,7917 га та з кадастровим номером :01:001:0099 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке не передбачене для безоплатної приватизації згідно вимог ст. 121 Земельного Кодексу України (в редакції, яка діяла на момент звернення заявниці).

Позивачем ОСОБА_1 (стр. 6 позовної заяви) трактується ч. 2 ст. 79 формування земельних ділянок здійснюється: шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; ч. 6 вказаної статті передбачає, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни цільового призначення, здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, в той же час цільове призначення земельної ділянки загальною площею 9,7917 га є для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а отже в даному випадку вбачається, що позивач бажав змінити цільове призначення земельної ділянки з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського призначення на цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в порушення норм чинного законодавства на момент звернення заявниці.

Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач не є власником, заставодержателем, розпорядником, орендарем чи користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0099, а отже не є суб`єктом звернення щодо поділу та об`єднання земельної ділянки у відповідності до приписів законодавства, відтак у відповідача не виникає будь-якого обов`язку приймати рішення щодо такого поділу та об' єднання земельної ділянки, як власника земельної ділянки.

За таких обставин представник відповідача вважає даний адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, представник відповідача вказує, що сума 26000 грн є завищеною, необґрунтованою та неспівмірною.

Також представник відповідача висловив заперечення щодо зобов`язання відповідача подати звіт з огляду на відсутність підстав для цього.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що позовні позивач в повному обсязі підтримує позовні вимоги та не погоджується з обґрунтуваннями викладеними у відзиві.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 звернулась до Великодолинської селищної ради, що діє від лиця Великодолинської селищної об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області із клопотанням від 13.04.2021 року, в якій просила про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки: категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,00 га, що має кадастровий номер: :01:001:0099 (загальна площа 9,7917 га) та виділена на викопіюванні (для визначення місцезнаходження земельної ділянки), з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, на території Молодіжненської сільської ради (що входить до Великодолинської селищної ОТГ) Одеського (раніше Овідіопольського) району Одеської області (за межами населених пунктів) або мотивовану відмову в наданні вказаного дозволу.

Також позивач у вказаній заяві зазначила, що до вказаного клопотання надається згода землекористувача на розроблення мною документації із землеустрою стосовно земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер: :01:001:0099 (загальна площа 9,7917 га), з метою подальшої передачі безоплатно у власність та повідомила, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства вона не скористалась. Надає згоду на використання і обробку її персональних даних виключно для здійснення повноважень, необхідних для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Про результати розгляду клопотання просила повідомити її протягом одного місяця з часу отримання клопотання. Відповідь просила направити на адресу для листування та продублювати на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

До заяви позивачем було додано копія паспорта та ідентифікаційного номеру; нотаріальна копія згоди землекористувача земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0099, ФОП ОСОБА_2 , що перебуває у його користуванні відповідно договору оренди землі №37 від 02.06.2020 року, укладеного з Головним управлінням Держгеокадастру Одеській області (державна реєстрація речового права (оренди) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису: 36808983 від 05.06.2020 року); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обмежень (про реєстрацію договору оренди землі кадастровий номер :01:001:0099); графічний матеріал на бажану земельну ділянку із позначення місця її розташування.

14.06.2021 року позивач звернулась до Великодолинської селищної ради, що діє від лиця Великодолинської селищної об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області з запитом про доступ до публічної інформації, в якому просила надати інформацію про розгляд клопотань поданих нею та її дітьми про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, а надати копії рішень, у разі якщо такі прийнято.

Листом від 21.06.2021 року №05дні/1-121 про надання відповіді, Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області повідомила позивача про те,що клопотання про які йдеться у запиті були винесені та розглянуті на черговій сесії Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області 04 червня 2021 року, про що були прийняті відповідні рішення. А також зазначено про направлення на адресу позивача копій рішень.

Рішенням Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області №196 - VIII від 04.06.2021 року «Про розгляд клопотань громадян України щодо надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою» керуючись статтями 26, 42, 49, 59 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 12, 791, 122, 186 Земельного кодексу України, статтею 56 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій», статтями 19, 143, 144 Конституції України, Законом України від 17.11.2020 №1009-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 720-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територіальних громад Одеської області»; враховуючи рекомендації постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури та благоустрою, Великодолинська селищна рада вирішила відмовити гр. (згідно додатку) у наданні дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, розташованих на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (за межами населеного пункту) у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Як вбачається з витягу з додатка до рішення сесії Великодолинської селищної ради від 04.06.2021 року №196-VIII, підставною для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розташованої на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області зазначено: п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам прийнятих відповідно до неї нормативно-правових актів, містобудівної документації. Великодолинська селищна рада, як власник земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0099, з метою наповнення місцевого бюджету від коштів, що надходять у порядку сплати орендної плати, не планує здійснювати її поділ та зміну цільового призначення.

Позивач, вважаючи протиправним рішення Великодолинської селищної ради від 04.06.2021 року №196-VIII, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення технічної документації землеустрою щодо поділу земельної ділянки, розташованої на території Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (за межами населеного пункту), звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України (тут і далі - у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2,3 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом «б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до пп. «б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 6, 7, 8 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 по справі №545/808/17, від 24.04.2018 по справі №814/1961/17, від 02.02.2021 по справі №420/3294/19.

Як вказано позивачем та не заперечувалось відповідачем, відповідно до наказу Держгеокадастру в Одеської області від 10.12.2020 року №61-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та акту приймання - передачі від 10.12.2020 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0099 передано у комунальну власність та відповідно до інформації ДЗК власником спірної земельної ділянки є територіальна громада в особі Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Таким чином, відповідачу була передана сформована земельна ділянка.

Разом з тим, ст.79-1 Земельного кодексу України (в редакції на омент звернення позивача з заявою, тобто на 13.04.2021 року) визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно з ч.6 ст.79-1 ЗКУ формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Частиною 7 ст.79-1 ЗКУ встановлено, що винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Відповідно до ч. 13 ст.79-1 ЗКУ земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується, зокрема, в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.

Тобто, згідно з нормами ЗК України способами формування земельної ділянки, є: у порядку відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок) та шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, оскільки частина 2 статті 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.

Надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Зі змісту наведених норм слідує, що формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків, формування їх шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих ділянок, що, в свою чергу, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 04.05.2020 у справі №802/1539/17-а, від 21 січня 2021 року по справі №120/1615/20-а.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 12 ст. 186 ЗКУ технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Таким чином, підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок, що перебувають у користуванні, без зміни їх цільового призначення є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок користувачем, погоджена власником/розпорядником земельної ділянки. При цьому, право на звернення за погодженням на поділ земельної ділянки має користувач, заставодержатель і власник земельної ділянки.

Враховуючи, що позивач не є власником, заставодержателем чи користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0099, тобто не є суб`єктом звернення щодо поділу та об`єднання земельної ділянки у відповідності до вищенаведених приписів законодавства на час звернення до відповідача з заявою, відтак у відповідача не виникає будь-якого обов`язку приймати рішення щодо такого поділу та об`єднання земельної ділянки.

В свою чергу, абзацами 2 та 3 частину 6 статті 79-1 Земельного кодексу України доповнено змістом на який покликається позивач, а саме, що поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально; земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення доповнено згідно із Законом № 1423-IX від 28.04.2021. Зазначена редакція чинна з 27.05.2021 року, тобто після звернення позивача до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки, а тому покликання на вказану норму законодавства в обґрунтування адміністративного позову є необґрунтованим, та згода користувача земельною ділянкою, нотаріально посвідчена, не надавала позивачу права для звернення до відповідача з відповідною заявою.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог позивача.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає за доцільне позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Керуючись статтями 9, 12, 139, 242-246, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області (, адреса: 67832, Одеська область, смт Великодолинське, вул. Соборна, буд. 1, корп. А)

Суддя П.П. Марин

.