Справа № 420/11944/21
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною відмову Одеської митниці Держмитслужби, яка оформлена листом № 7.10-5/15- 01/10/7579 від 10.06.2021 щодо складання висновку про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів у загальному розмірі 12416,77 грн., з яких: акцизного податку - 10347,31 грн., ПДВ 2069,46 грн., та надання його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області; зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби підготувати висновок про повернення ОСОБА_1 суму надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів в розмірі 12416,77 грн., з яких: акцизного податку - 10347,31 грн., ПДВ 2069,46 грн., та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області; стягнути з Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року по справі № 420/12357/20, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у митному оформленні автомобіля Chevrolet Volt, 2013 р.в, за поданою митною декларацією UA500030.2020.502938 від 12.08.2020, яке оформлено у вигляді картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів № UA500030/2020/00208 від 13.08.2020 з підстав прийняття рішення про визначення коду товару №KT-UA500030- 0026-2020 від 13.08.2020. У зв`язку з чим, позивач звернулась до Одеської митниці Держмитслужби щодо повернення надміру сплачених коштів, проте листом № 7.10-5/15- 01/10/7579 від 10.06.2021 протиправно відмовлено. Крім того, внаслідок відмови у підготовці висновку позивачу довелося вдруге звертатися до адвоката та суду, що зайняло значний час та призвело до душевних переживань, страждань та розчарувань у роботі митниці.

Представником Одеської митниці Держмитслужби до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що відповідно до тексту резолютивної частини рішення суду від 25 січня 2021 року по справі № 420/12357/20 рішення про визначення коду товару №KT-UA500030- 0026-2020 від 13.08.2020 не скасоване. Одеська митниця діла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів та не порушувала законні права та інтереси позивача. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди.

Ухвалою суду від 19 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 19 липня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області .

Ухвалою суд від 14 вересня 2021 року витребувано від Одеської митниці Держмитслужби інформацію та всі наявні належним чином завірені копії документів, на підставі яких на адресу ОСОБА_1 направлено лист № 7.10-5/15- 01/10/7579 від 10.06.2021, та зупинено провадження по справі.

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 4400563).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

12 серпня 2020 року ОСОБА_1 подано до Одеської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA50030/2020/502938 з метою здійснення митного оформлення легкового автомобіля марки «Chevrolet» модель «Volt», 2013 р.в., номер кузова (VIN) № НОМЕР_1 . У графі 33 митної декларації декларантом визначений код товару .

13 серпня 2020 року Одеською митницею Держмитслужби прийнято картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UА 500030/2020/00028, з причин прийняття рішення про визначення коду товару № КТ-UА50030-0026-2020 від 13.08.2020 року, яким змінено код товару за УКТЗЕД з на «Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей ( крім моторних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі- фургони та гоночні автомобілі: інші транспортні засоби з поршневим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з зворотно- поступальним рухом поршня і електродвигуном в якості двигунів для пресування, які здатні заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електроенергії, що використовувалися понад 5 років. У відповідності до вимог УКТ ЗЕД легкові автомобілі (з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом), у яких електродвигун та двигун внутрішнього згоряння конструктивно встановлені таким чином, що можуть по черзі, чи одночасно приводити в дію (передавати обертові зусилля) на ведучі колеса транспортного засобу, класифікуються у товарних під позиціях: 8703 21, 8703 22, 8703 23 та 8703 24 в залежності від робочого об`єму циліндрів двигуна.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року по справі № 420/12357/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року, визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у митному оформленні автомобіля Chevrolet Volt, 2013 р.в, VIN НОМЕР_1 за поданою митною декларацією UA500030.2020.502938 від 12.08.2020, яке оформлено у вигляді картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів №UA500030/2020/00208 від 13.08.2020 з підстав прийняття рішення про визначення коду товару №KT-UA500030- 0026-2020 від 13.08.2020.

02 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Одеської митниці Держмитслужби із заявою про підготовку висновку про повернення суми надміру сплачених митних платежів у розмірі 12416, 77 грн. (а.с. 67).

10 червня 2021 року Одеською митницею Держмитслужби надано відповідь та повідомлено, що підстави для виникнення надмірної сплати митних платежів та для розгляду питання щодо повернення надмірно сплачених до бюджету митних платежів відповідно до МКУ, ПКУ та Порядку № 643 відсутні (а.с. 64-66).

Відповідно до ч. 1 ст. 301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Згідно пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені регламентовані також статтею 43 ПК України.

Відповідно до ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Згідно ч. 3 ст. 301 МК України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у частинах дев`ятій, десятій статті 55, частині шостій статті 244, частині п`ятій статті 299, частинах третій, п`ятій статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, частині першій статті 9 глави V Додатка A до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), частині третій статті 11 глави II Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року визначає Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року № 643 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 25 жовтня 2019 року № 454).

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення. Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів. Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 643 визначено, що у заяві зазначаються: 1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені; 2) причини виникнення такої суми коштів; 3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 4) напрям перерахування суми коштів: на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби; на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету; 5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів. До заяви додаються: документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені; виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Згідно п. 4, 5, 6, 7 розділу ІІІ Порядку № 643 після надходження до митниці Держмитслужби заява, подана за допомогою засобів ІТС Держмитслужби в електронній формі, автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Реєстру опрацювання заяв на повернення (далі - Реєстр), який ведеться за допомогою засобів АСМО. Внесення до Реєстру інформації щодо заяви, поданої платником у паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі, здійснює працівник Підрозділу. Реєстр містить дані, зазначені в заяві, та дані, внесені Підрозділом. Заяву платника, внесену до Реєстру, розглядають відповідні структурні підрозділи митниці Держмитслужби, за визначенням керівника митниці. Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету та відсутність у нього податкового боргу за допомогою засобів АСМО. Співробітник Підрозділу до Реєстру вносить дату сплати і реквізити, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код за ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства). Якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів. На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу. Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання. Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з ввезеного на митну територію України пального), надсилають до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Порядку № 643 у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу), готується та надсилається йому письмова (в паперовому вигляді або електронній формі) обґрунтована відмова, у тому числі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби.

З аналізу вищевикладеного слідує, що у разі отримання заяви платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань відмова йому надається у разі якщо заявник не виконав вимог пунктів 1-3 цього розділу, а саме надав недостовірні дані та/або має податковий борг (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу). При цьому, законодавець зазначив, що така відмова повинна бути обґрунтованою.

Верховний Суд в постанові від 10 жовтня 2019 року по справі № 810/4436/15 (№ К/9901/7886/18) зазначив, що законодавством регламентовано чіткий порядок повернення суб`єктам господарювання надмірно сплачених митних платежів, який включає в себе сукупність послідовних дій учасників даних правовідносин, а саме: звернення суб`єкта господарювання до митних органів із заявою; проведення відповідними структурними підрозділами митного органу перевірки наведених в заяві обставин та підстав; встановлення митними органами наявності факту переплати; складання ними відповідного висновку та його надіслання органам Державної казначейської служби України для повернення суб`єкту господарювання надміру сплачених митних платежів або прийняття обґрунтованої відмови у задоволенні заяви.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення позивача, ОСОБА_1 , до Одеської митниці Держмитслужби із заявою про підготовку висновку про повернення суми надміру сплачених митних платежів у розмірі 12416,77 грн. слугувало скасування в судовому порядку картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів № UA500030/2020/00208 від 13.08.2020 року.

При цьому, листом від 10.06.2021 року № 7.10-5/15-01/10/7579 Одеська митниця Держмитслужби повідомила ОСОБА_1 , що підстави для виникнення надмірної сплати митних платежів та для розгляду питання щодо повернення надмірно сплачених до бюджету митних платежів відповідно до МКУ, ПКУ та Порядку № 643 відсутні, оскільки рішення про визначення коду товару №KT-UA500030- 0026-2020 від 13.08.2020 року, яке слугувало підставою для прийняття картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів № UA500030/2020/00208 від 13.08.2020 року не скасовано (а.с. 64-66).

В той же час, судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року по справі № 420/12357/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року, визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у митному оформленні автомобіля Chevrolet Volt, 2013 р.в, VIN НОМЕР_1 за поданою митною декларацією UA500030.2020.502938 від 12.08.2020, яке оформлено у вигляді картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів № UA500030/2020/00208 від 13.08.2020 з підстав прийняття рішення про визначення коду товару №KT-UA500030- 0026-2020 від 13.08.2020.

Тобто, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року по справі № 420/12357/20, яке набрало законної сили, були встановлені обставини за яких, визначена Одеською митницею Держмитслужби митна вартість (з яких обраховується митні платежі) імпортованого позивачем товару була відкоригована до розміру митної вартості, заявленої в поданій ним митній декларації, з якої сплачувались відповідні розміри митних платежів.

Таким чином, оскільки надмірна сплата митних платежів відбулася у зв`язку з прийняттям митним органом рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів № UA500030/2020/00208 від 13.08.2020 року, яка визнана протиправною та скасована рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року по справі № 420/12357/20, яке набрало законної сили, у позивача, ОСОБА_1 , виникли підстави для звернення до Одеської митниці Держмитслужби із заявою про повернення сплачених ним сум митних платежів.

При цьому, підставою для відмови митним органом заявнику про повернення надміру сплаченої суми митних та інших платежів може бути або невідповідність поданих документів вимогам Порядку № 643, або відсутність переплати.

Проте, відповідачем, суб`єктом владних повноважень, не надано жодних належним та допустимих доказів на підтвердження вчинення дій, передбачених Порядком № 643, зокрема вчинення дій щодо перевірки факту перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України, встановлення наявності переплати і її розмір. Також відповідач не перевірив наявність/відсутність у позивача податкового боргу, що перешкоджає остаточному вирішенню питання щодо необхідності подання митним органом висновку до відповідного органу Держказначейства про повернення надміру сплачених позивачем сум митних та інших платежів, фактично відповідач надав позивачу формальну відповідь.

Разом з тим, відсутність належним чином оформленого рішення Одеської митниці Держмитслужби (обґрунтованої відмови чи доказів формування електронного висновку про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені), не зважаючи на факт надіслання Одеською митницею Держмитслужби на адресу позивача, ОСОБА_1 , листа від 10.06.2021 року № 7.10-5/15-01/10/7579, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен прийняти відповідно до приписів чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Одеської митниці Держмитслужби щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.05.2021 року (вх. № 13253/10 від 02.06.2021 року) про повернення надміру сплачених митних платежів; зобов`язання Одеської митниці Держмитслужби розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.05.2021 року (вх. № 13253/10 від 02.06.2021 року) про повернення надміру сплачених митних платежів та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Також, позивач просить суд стягнути з Одеської митниці Держмитслужба на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7000 грн.

Згідно ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому з`ясовується, чим підтверджено факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При цьому, позивачем не зазначено жодних обґрунтованих обставин на підтвердження заподіяння відповідачем моральної шкоди та не доведено факту заподіяння йому моральних та фізичних страждань, а отже не підтверджено наявність причинного зв`язку між заявленою моральною шкодою з не наданням відповідачем висновку про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених до Державного бюджету України митних платежів.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з Одеської митниці Держмитслужба на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 7000 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Одеської митниці Держмитслужби щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.05.2021 року (вх. № 13253/10 від 02.06.2021 року) про повернення надміру сплачених митних платежів; зобов`язання Одеської митниці Держмитслужби розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.05.2021 року (вх. № 13253/10 від 02.06.2021 року) про повернення надміру сплачених митних платежів та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При розподілі судових витрат суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1816,00 грн., відповідно до квитанції № 0.0..1 від 05.07.2021 року (а.с. 7)

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Також, позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так, ч. 1, 3 ст. 134 КАС України встановлено, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою суд враховує, що на підтвердження понесених витрат до суду надано ордер (а.с. 9), копію договору про надання правової допомоги від 07.07.2021 року (а.с. 19).

При цьому, п. 3.2 договору про надання правової допомоги від 07.07.2021 року визначено, що оплата гонорару здійснюється клієнтом в готівковій формі після винесення рішення по справі, яке набрало законної сили.

В той же час, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, представник позивача не приймав участь судових засіданнях, та не подавав заяв по суті справи, окрім позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу пропорційності та співмірності, оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо суми витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, відповідно до приписів ч. 3 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що з Одеської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці Держмитслужби щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 28.05.2021 року (вх. № 13253/10 від 02.06.2021 року) про повернення надміру сплачених митних платежів.

Зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.05.2021 року (вх. № 13253/10 від 02.06.2021 року) про повернення надміру сплачених митних платежів та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Одеської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП 44005631, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21А) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук