Справа № 560/3942/21
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3942/21

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

04 листопада 2021 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Шидловського В.Б. Капустинського М.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер" до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер" у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи відповідно до листа №2701/6/22-01-18-07-11 від 18.03.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства у відповідача були відсутні підстави для відмови ТОВ "Подільський бройлер" у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи на 2021 рік. Вимогами Податкового кодексу України (далі - ПК України) не передбачено порядку відмови контролюючим органом у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої за результатами подання вказаних документів у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області, викладене у листі №2701/6/22-01-18-07-11 від 18.03.2021, щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер" у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер" судові витрати у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер" перебуває на обліку в Дунаєвецькій ДПІ ГУ ДПС у Хмельницькій області з 21.06.2004 №995. Державна реєстрація юридичної особи проведена 09.06.2004 за №566. Позивач перебував на обліку на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності - єдиному податку 4 групи з 01.01.2015.

ТОВ "Подільський бройлер" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Дунаєвецької ДПІ для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку засобами електронного зв`язку в електронній формі подано пакет документів:

- загальна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік, реєстраційний № від 19.02.2021;

- відомості про наявність земельних ділянок (Додаток №1 до податкової декларації платника єдиного податку 4 групи загальної), реєстраційний № від 19.02.2021;

- звітні податкові декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік, реєстраційний №, №, № від 19.02.2021;

- відомості про наявність земельних ділянок реєстраційний №, №, № від 19.02.2021;

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, реєстраційний № від 15.03.2021.

Відповідач листом від 18.03.2021 за №2701/6/22-01-18-07-11 повідомив позивача, що прийнято рішення про відмову у підтвердженні для ТОВ "Подільський бройлер" статусу платника єдиного податку 4 групи на 2021 рік з посиланням на положення підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295, підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, оскільки останнім у встановлений термін не подано Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) за 2020 рік до Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік. Фактична дата подання 15.03.2021 за №.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив того, що ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що обов`язковою умовою для сільськогосподарських товаровиробників щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку є подання до 20 лютого поточного року звітності, яка передбачена пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу. Неподання такої звітності, в свою чергу, має наслідком - відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік.

Відповідач вказав, що судом першої інстанції не враховано неподання позивачем доказів на підтвердження наявності у позивача об`єктивних причин для неподання зазначеної звітності у визначений ПК України строк.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність правових обставин для задоволення апеляційної скарги.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені гл. І "Спрощена система оподаткування, обліку та звітності" р. XIV "Спеціальні податкові режими" ПК України.

Підпунктом 4 пунктом 291.4 статті 291 ПК України встановлено, що сільськогосподарських товаровиробників, юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, віднесено до четвертої групи суб`єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Підпунктом 295.9.1 пунктом 295.9 статті 295 ПК України встановлено, що платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється ПК України, пунктом 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

- загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

- звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

- розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) -контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

- відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1 якої, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно пункту 299.10 статті 299 ПК реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

З наведеного слідує, що Податковий кодекс України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку (пункту 299.10 статті 299 ПК України), але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №814/1394/15.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до 20.02.2021 позивачем подано до контролюючого органу загальну та звітну декларації платника єдиного податку четвертої групи та відомості про наявність земельних ділянок та 15.03.2021 - розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2020 рік.

Таким чином, платником податку були вчинені дії з метою відправлення контролюючому органу пакету документів, передбаченого підпунктом 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України.

Контролюючим органом не було встановлено невідповідності поданих податкових декларацій вимогам статті 48 ПК України. Крім того, відповідач не наділений повноваженнями не визнавати розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва, у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу, встановленого пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України (пропущення встановлених цією нормою строків).

Отже, позивачем у встановлений строк подано податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 ПК України, як того вимагало положення пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 цього Кодексу, а тому у податкового органу були відсутні підстави для відмови товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер" у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача є протиправними, оскільки фактично позбавляють позивача права на підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи на 2020 рік без належних на те правових підстав, що очевидно спростовує обґрунтованість прийнятого рішення з боку податкового органу.

Суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 816/543/17, та в постанові від 29.03.2018 у справі №804/2321/17.

Отже, у даній ситуації відповідачем мало бути прийнято таке рішення у формі окремого документа, оскільки воно несе для платника податків несприятливі наслідки та мало б наслідком, у разі незгоди з ним, його оскарження у адміністративному чи судовому порядку. Тоді як повідомлення про прийняття такого рішення листом не може бути предметом оскарження.

При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Таким чином, законодавець наділив податковий орган правом приймати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку виключно за наслідками проведення документальної перевірки платника податку.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів проведення документальної перевірки позивача, а також прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку.

Таким чином, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації позивача, а спірним рішення відповідач зазначив, що позивачу не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи без анулювання реєстрації, що не відповідає суті повноважень податкового органу.

Згідно з частиною першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою верховенства права є принцип правової визначеності (п. 61 рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року "Брумареску проти Румунії"), основу якого утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови").

Досліджуючи принцип правової визначеності у вказаних правовідносинах, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень має діяти лише в рамках, наданих йому законодавством повноважень.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи зобов`язані зокрема: діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків.

Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Так, частинами 1, 2 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржуване позивачем рішення відповідача, оформлене листом від 18.03.2021 таким критеріям не відповідає, прийнято з порушенням встановленого законом порядку та за відсутності підстав для його прийняття, а тому не може вважатись законними і обґрунтованим.

Враховуючи норми чинного законодавства та встановлені в справі обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, приймаючи оскаржене рішення, діяв протиправно та всупереч вимогам діючого законодавства, тому, рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області, викладене в листі від 18.03.2021 щодо відмови у підтвердженні товариству з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер" статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2021 році є протиправним, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Крім того, судова колегія зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 листопада 2021 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Шидловський В.Б. Капустинський М.М.