Справа № 460/9418/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2021 року м. Рівне №460/9418/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради
визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради від 14.12.2018 №43-С "Про скасування реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт".

На обґрунтування позовних вимог, зазначив, що як слідує зі змісту наказу від 14 грудня 2018 року № 43-С, він був виданий на підставі листа директора Приватного підприємства «Техно Ком» Осадчого І.М. від 13 грудня 2018 року без безпосереднього проведення перевірки позивача. Наголосив, що інформація, отримана від директора приватного підприємства, по своїй суті не є формою державного архітектурно-будівельного контролю або нагляду, а тому не може бути беззастережною підставою прийняття рішення про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт без проведення передбаченого чинним законодавством заходу контролю, а саме, без проведення планової чи позапланової перевірки. Натомість спірний наказ був виданий відповідачем без здійснення позапланової перевірки суб`єкта містобудування і складання за його наслідками відповідних документів. Зокрема: акту проведення перевірки, а у разі виявлення порушень у сфері містобудівної діяльності, протоколів та приписів про усунення таких порушень. Також зауважує, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув вчинення позивачем дій щодо реалізації наданого йому цим документом права на проведення будівельних робіт. Водночас після завершення таких робіт на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, останнє вичерпує свою дію фактом виконання. Тому таке повідомлення не може бути скасовано наказом відповідача від 14.12.2018 №43-С після фактичного виконання 12.12.2018 позивачем зазначених у ньому робіт згідно з технічним паспортом на об`єкт будівництва. З наведеного просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 23.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради з позовними вимогами не погодилось, подало відзив на позовну заяву. На обґрунтування своїх заперечень зазначає, що 10.12.2018 до відповідача надійшло депутатське звернення від ОСОБА_2 з проханням перевірити законність будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі такого звернення 10.12.2018 заступник начальника Управління ДАБК видав наказ №220-ПП про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за вказаною вище адресою щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. На підставі цього наказу посадовій особі Управління видані відповідні направлення на проведення перевірки. Вказав, що інспектор у телефонному режимі повідомляв замовника про проведення перевірки, однак останній ухилився від участі в ній, а тому документи передбачені пунктами 16-17 Порядку № 553 за результатами перевірки не складались. Зауважив, що відповідачем під час проведення означеного заходу контролю виявлено факт подання замовником недостовірних даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, а саме: виконання будівельних робіт здійснювалося без належно затвердженого проекту, що підтверджується листом директора Приватного підприємства «Техно Ком» Осадчого І.М. від 13 грудня 2018 року. Тому, з огляду на такі обставини відповідачем правомірно прийнятий наказ № 43-С «Про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт», яким скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкта будівництва «Реконструкція приміщення кафе на 12 місць (II поверх)» на АДРЕСА_1 . З тих підстав просить у позові відмовити.

19.02.2021 розгляд справи відкладено до 10.03.2021.

В судовому засіданні 10.03.2021 розгляд справи відкладено до 07.04.2021.

20.04.2021 розгляд справи відкладено до 28.04.2021, яке в подальшому відкладене до 26.05.2021.

27.05.2021 розгляд справи відкладено до 29.06.2021.

Ухвалою суду від 29.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.07.2021.

28.07.2021 розгляд справи відкладено до 18.08.2021.

В судовому засіданні 18.08.2021 оголошено перерву до 22.09.2021.

22.09.2021 розгляд справи відкладено до 20.10.2021.

До початку судового засідання 20.10.2021 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 205 КАС України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

При цьому, частиною 3 статті 205 КАС України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки (п.2).

Оскільки судове засідання 27.07.2021 не відбулося з підстав неявки представника позивача за його письмовою заявою, то повторне його клопотання задоволенню не підлягає.

Зокрема, згідно зі статтею 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Пунктом другим частини третьої статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають, зокрема, право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, оскільки: неприбуття до суду учасника справи не перешкоджає розгляду справи у суді; матеріали справи містять достатній обсяг належних та допустимих доказів для розгляду справи по суті; суд не визнавав явку учасників справи обов`язковою.

Згідно з ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст.229 КАС України).

Тому, враховуючи подане клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

13.11.2018 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради (далі - Управління ДАБК) зареєстровано за №РВ57 повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1). Згідно з цим повідомленням об`єктом будівництва є «Реконструкція приміщення кафе на 12 місць (ІІ поверх)» за адресою: АДРЕСА_1 ; замовник/підрядник - ОСОБА_1 ; розробник проектної документації - ПП «Техно Ком»; відповідальна особа, яка здійснює авторський нагляд - Осадчий І.М. (а.с. 22).

10.12.2018 до відповідача надійшло депутатське звернення від ОСОБА_2 з проханням перевірити законність будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 42).

На підставі такого звернення 10.12.2018 заступник начальника Управління ДАБК видав наказ №220-ПП про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за вказаною вище адресою щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (а.с. 43). Направлено головного спеціаліста інспекційно-адміністративного відділу Управління ДАБК Кравця О.М. для проведення такого позапланового заходу контролю у строк з 10 до 14 грудня 2018 року (а.с. 44-45).

12.12.2018 ТзОВ «БП ЕКСПЕРТ» видало позивачу технічний паспорт на громадський будинок (нежитлове приміщення, приміщення кафе на 12 місць (ІІ поверх), яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про завершення будівельних робіт на такому об`єкті нерухомості (а.с. 11-15).

За результатами проведеної перевірки інспектором відповідача жодних документів не складалось.

Надалі, 14 грудня 2018 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради було видано наказ № 43-С «Про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт» (далі - наказ № 43-С ), яким скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради 13.11.2018 № PB 57, щодо об`єкта будівництва «Реконструкція приміщення кафе на 12 місць (II поверх)» на АДРЕСА_1 , замовник - гр. ОСОБА_1 (а.с. 8).

Підставою для видачи такого наказу, як вбачається з його змісту стало, те що відповідачем виявлено факт подання замовником недостовірних даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, а саме: виконання будівельних робіт здійснювалося без належно затвердженого проекту, що підтверджується листом директора Приватного підприємства «Техно Ком» Осадчого І.М. від 13 грудня 2018 року (а.с. 46).

Надалі, 23.11.2020 позивач звернувся до начальника Управління ДАБК Рівненської міської ради з проханням повідомити його про те, чи дійсно була скасована реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради 13.11.2018 №РВ57 і якщо так, надати копію відповідного наказу (а.с. 19).

10.12.2020 у відповідь на таке звернення позивача відповідач повідомив, що відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт №РВ57 розробником проектної документації на будівництво є ПП «Техно Ком», а відповідальною особою, яка здійснює авторський нагляд - ОСОБА_3 .

В ході здійснення заходів архітектурно-будівельного контролю було встановлено, що ПП «Техно Ком» не розробляло проектну документацію на зазначений об`єкт будівництва, а також не укладало з замовником цього будівництва договір на здійснення авторського нагляду. Враховуючи виявлення факту подання замовником недостовірних даних, наведених у повідомленні, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, а саме: виконання будівельних робіт здійснювалося без належно затвердженого проекту, реєстрація повідомлення була скасована згідно з наказом Управління від 14.12.2018 №43-С. (а.с. 22).

Незгода з таким наказом відповідача зумовила звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Управління ДАБК Рівненської міської ради у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Відповідно до частин першої та другої статті 36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Згідно з частиною 7 цієї статті право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт;

2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу наведених законодавчих норм можна дійти висновку про те, що реєстрація повідомлення про початок будівництва є обов`язковою умовою для початку виконання будівельних робіт. Відповідальність за повноту та достовірність інформації, наведеної в повідомленні, несе замовник будівництва (особа, яка подає повідомлення).

Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката (частина п`ята статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Частиною 2 статті 391 передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до частини 3 цієї статті замовник будівництва після скасування права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, або декларації про готовність об`єкта до експлуатації може повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

З моменту реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов`язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, повідомлення про початок виконання будівельних робіт вичерпує свою дію свою дію.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 804/1510/16 та від 02 жовтня 2018 року у справі № 465/1461/16-а.

З наведеного, можна дійти висновку, що реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в даному випадку вчинення ОСОБА_1 дій щодо реалізації наданого йому цим повідомленням права на проведення будівельних робіт.

Разом з тим зібрані у справі докази не містять інформації про те що, декларація про готовність об`єкта будівництва «Реконструкція приміщення кафе на 12 місць (II поверх)» на АДРЕСА_1 до експлуатації зареєстрована в Управління ДАБК, а саме після реєстрації відповідачем цього документу у порядку визначеному законом вичерпує свою дію повідомлення про початок виконання робіт, яке скасоване оскаржуваним у цій справі наказом.

При цьому технічний паспорт виданий позивачу 12.12.2018 ТзОВ «БП ЕКСПЕРТ» це документ, який містить у собі основні відомості про об`єкт нерухомого майна та свідчить лише про завершення будівельних робіт на такому об`єкті будівництва, а не про готовність його до експлуатації.

З огляду на такі обставини суд констатує, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт по вказаній нерухомості ще не вичерпало свою дію внаслідок його виконання а тому відповідач мав право скасувати такий індивідуальний акт спірним наказом.

Водночас державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а також необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів, що узгоджується з пунктом 7 Порядку № 553.

Тобто з аналізу цієї норми вбачається, що перевірка достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації здійснюється органом контролю у спосіб проведення ним позапланової перевірки суб`єктів містобудування.

Пунктом 9 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

За правилами пункту 12 Порядку № 553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, серед іншого, у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Пунктом 16 Порядку № 553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 553 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

За наведеного врегулювання порядку оформлення перевірок слідує, що протокол та припис складаються на підставі фактичних обставин, встановлених під час проведення перевірки та відображених обставин у відповідному акті. Обставини зафіксовані контролюючим органом у акті перевірки, протоколі та приписі також є підставами для винесення постанови про накладення штрафу на відповідного суб`єкта містобудування. Крім того, додатком до Порядку № 553 визначені строки, які встановлюються для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, виявлених під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю. Так, для усунення порушення щодо наведення недостовірних даних у повідомленнях про початок виконання підготовчих і будівельних робіт та деклараціях про готовність об`єкта до експлуатації встановлюється місячний строк. Тобто, лише у випадку підтвердження за результатами здійсненої позапланової перевірки факту означеного порушення та самостійного його не усунення суб`єктом містобудування, контролюючий орган вправі приймати рішення, зокрема, про скасування повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Судом з`ясовано, що на підставі депутатського звернення від 10.12.2018 відповідач видав наказ від тієї ж дати №220-ПП про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за вказаною вище адресою щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Направлено головного спеціаліста інспекційно-адміністративного відділу Управління ДАБК Кравця О.М. для проведення вказаного вище позапланового заходу у строк з 10 до 14 грудня 2018 року.

Суд наголошує, що однією з гарантій дотримання чинного законодавства під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю є дотримання прав суб`єктів містобудування, закріплених у пункті 13 Порядку.

Так, відповідно до підпунктів 3-5 пункту 13 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

При цьому непереконливими є твердження відповідача про те що інспектор під час проведення неодноразово по телефону повідомляв замовника будівництва ОСОБА_1 про факт проведення перевірки, однак останній ухилився від участі в її проведенні, оскільки це не підтверджено жодними доказами наявними у матеріалах справи.

Також суд підкреслює, що навіть за наведених відповідачем обставин інспектор зобов`язаний був діяти у спосіб передбачений пунктом 12 Порядком №553, а саме: скласти акт про відсутність уповноваженої особи суб`єкта містобудування на об`єкті під час перевірок або акт про відмову суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю.

Натомість у випадку виявлення порушення на якому наполягає відповідач, а саме наведення позивачем недостовірних даних у повідомленні про початок виконання підготовчих і будівельних робіт відповідач повинен був скласти акт проведення перевірки та припис про усунення встановлених порушень та надати строк на позивачу на їх усунення.

Проте, ці документи не складались ані щодо перевірки замовника будівництва, ані щодо проектувальника, що є значним порушенням відповідачем визначеного порядку проведення перевірки і тягне за собою протиправність прийнятого за її результатами рішення. А також самостійною підставою для його скасування.

Судом з`ясовано, що на підставі депутатського звернення від 10.12.2018 відповідач видав наказ від тієї ж дати №220-ПП про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва за вказаною вище адресою щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Направлено головного спеціаліста інспекційно-адміністративного відділу Управління ДАБК Кравця О.М. для проведення вказаного вище позапланового заходу у строк з 10 до 14 грудня 2018 року.

Суд наголошує, що однією з гарантій дотримання чинного законодавства під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю є дотримання прав суб`єктів містобудування, закріплених у пункті 13 Порядку.

Так, відповідно до підпунктів 3-5 пункту 13 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

При цьому непереконливими є твердження відповідача про те що інспектор під час проведення неодноразово по телефону повідомляв замовника будівництва ОСОБА_1 про факт проведення перевірки, однак останній ухилився від участі в її проведенні, оскільки це не підтверджено жодними доказами наявними у матеріалах справи.

Також суд підкреслює, що навіть за наведених відповідачем обставин інспектор зобов`язаний був діяти у спосіб передбачений пунктом 12 Порядком №553, а саме: скласти акт про відсутність уповноваженої особи суб`єкта містобудування на об`єкті під час перевірок або акт про відмову суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю.

Натомість у випадку виявлення порушення на якому наполягає відповідач, а саме наведення позивачем недостовірних даних у повідомленні про початок виконання підготовчих і будівельних робіт відповідач повинен був скласти акт проведення перевірки та припис про усунення встановлених порушень та надати строк на позивачу на їх усунення.

Проте, ці документи не складались ані щодо перевірки замовника будівництва, ані щодо проектувальника, що є значним порушенням відповідачем визначеного порядку проведення перевірки і тягне за собою протиправність прийнятого за її результатами рішення. А також самостійною підставою для його скасування.

Крім того, суд погоджується з аргументами позивача про те, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваного наказу від 14.12.2018 №43-С, як випливає з його змісту, стало не виявлене позаплановою перевіркою порушення у сфері містобудівної діяльності, а одержаний Управлінням ДАБК лист директора Приватного підприємства «Техно Ком» Осадчого І.М. від 13 грудня 2018 року.

Разом з тим, інформація, отримана, як від інших органів влади так і від фізичних та юридичних осіб, по своїй суті не є формою державного архітектурно-будівельного контролю або нагляду, а тому не може бути беззастережною підставою для прийняття рішення про скасування реєстрації повідомлення без проведення передбаченого Законом заходу контролю.

Така інформація лише є правовою підставою для органу будівельного контролю на проведення позапланової перевірки і вже за наслідками такого заходу контролю встановлюється наявність/відсутність факту подання замовником недостовірних даних, наведених у повідомленні про початок виконання будівельних робіт.

Також суд вважає за необхідне додатково зазначити наступне.

За правилами частини п`ятої статті 26 Закону № 3038-VI, виконання підготовчих та будівельних робіт є одним з етапів будівництва об`єктів містобудування.

А відтак, реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в даному випадку вчинення позивачем дій щодо реалізації наданого йому цим повідомленням права на проведення будівельних робіт.

Разом з тим, після завершення виконання будівельних робіт на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, останнє вичерпує свою дію фактом виконання.

Відповідна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 804/1510/16, від 02 жовтня 2018 року у справі № 465/1461/16-а, № 826/9967/18 від 01 жовтня 2019, від 05 червня 2019 року у справі № 815/3172/18, від 23 липня 2019 року у справі № 826/5607/17.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що скасування права на початок будівельних робіт в даному випадку є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

У рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що у Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3).

Суб`єкти владних повноважень не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між суб`єктом владних повноважень і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп.

Ненормативні правові акти суб`єкта владних повноважень, враховуючи також і наявність делегованих повноважень, є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені таким суб`єктом після їх виконання.

Суд зауважує, що наказ від 14 грудня 2018 року № 43-С був прийнятий після завершення позивачем будівельних робіт об`єкта будівництва «Реконструкція приміщення кафе на 12 місць (ІІ поверх)» на АДРЕСА_1, що об`єктивно підтверджується наданим позивачем технічним паспортом, виготовленим ТзОВ «БП Експерт» 12 грудня 2018 року.

Частиною четвертою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При цьому, одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Зокрема, у пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункту 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункту 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), пункту 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), № 32457/05, пункту 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), № 35298/04, пункту 67).

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку, що наказ від 14 грудня 2018 року №43-С прийнятий за відсутності законних підстав для скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зокрема, без проведення передбаченого заходу контролю та без дотримання процедури його прийняття, а тому цей наказ має бути скасований, як протиправний.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840,80 грн сплачена відповідно до банківської квитанції від 17.12.2020 (а.с. 7).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради (вул. Лермонтова,6, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправним та скасування наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради від 14.12.2018 №43-С "Про скасування реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт" - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради від 14.12.2018 №43-С "Про скасування реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради () судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністратив-ного суду.

Повний текст рішення складений 09 листопада 2021 року

Суддя У.М. Нор