Справа № 440/10120/21
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/10120/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

02.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання протиправним рішення Глобинської міської ради від 27.08.2021 "На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5686/21 щодо зобов`язання Глобинської міської ради у повторному розгляді заяви про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з метою передачі у власність"; зобов`язання Глобинської міської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області (в районі земельної ділянки з кадастровим номером: :00:002:0004).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Глобинської міської ради Полтавської області із заявою від 22.05.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, однак рішенням Глобинської міської ради від 28.05.2021 йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі № 440/5686/21 визнано протиправним та скасовано рішення Глобинської міської ради від 28 травня 2021 року №2081 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування - на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, з метою передачі її у власність". Зобов`язано Глобинську міську раду Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2021 року (вхідний №05-04/12117 від 22.05.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га в районі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0004, земельна ділянка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Глобинська міська рада, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Однак, рішенням Глобинської міської ради від 27.08.2021 йому повторно відмовлено у наданні дозволу.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

05.10.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 40-41/, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, відповідач посилався на те, що органи місцевого самоврядування наділені дискреційними повноваженнями в сфері надання земельних ділянок комунальної власності у користування та у власність громадянам та юридичним особам, а також самостійно уповноважені приймати рішення про надання або відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на відведення земельних ділянок. Крім того, зазначав, що суд є правозастосовуючим органом та не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Отже зобов`язання надати дозвіл позивачу на розробку проекту землеустрою є втручанням в дискреційні повноваження Глобинської міської ради, оскільки впливають на його право вибору при прийнятті відповідного рішення.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий 11.09.2015 Глобинським РС УДМС України в Полтавській області /а.с.7/.

ОСОБА_1 звернувся до Глобинської міської ради із заявою від 22.05.2021 (вхідний №05-04/12117 від 22.05.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га в районі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0004, земельна ділянка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Глобинська міська рада /а.с. 43/.

До вказаної заяви позивачем було додано: копію паспорта та довідки про присвоєння рнокпп /а.с. 45/, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки /а.с. 44/.

За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 рішенням 11 (позачергової) сесії 8 скликання Глобинської міської ради від 28.05.2021 № 2081 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування - на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, з метою передачі її у власність" вирішено відмовити громадянину ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, з цільовим призначенням згідно КВЦПЗ: А 01.03 для ведення особистого селянського господарства місце розташування - на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області у зв`язку з відсутністю погодження землекористувача /а.с. 11/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №440/5686/21, адміністративний позов ОСОБА_1 до Глобинської міської ради Полтавської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Глобинської міської ради від 28.05.2021 №2081 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування - на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, з метою передачі її у власність". Зобов`язано Глобинську міську раду Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2021 (вхідний №05-04/12117 від 22.05.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га в районі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0004, земельна ділянка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Глобинська міська рада, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

27.08.2021 рішенням 15 (позачергової) сесії 8 скликання Глобинської міської ради Полтавської області № 4251 "На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/5686/21, щодо зобов`язання Глобинської міської ради у повторному розгляді заяви про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з метою передачі у власність" відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, з цільовим призначенням згідно КВЦПЗ: А 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області /а.с. 42/.

Позивач, вважаючи рішення від 27.08.2021 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Глобинської міської ради протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України).

За змістом ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно із пунктом "в" частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з частиною 5 статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

За приписами частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено частиною сьомою згаданої статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтею 122 ЗК України.

Частиною 1 статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Системний аналіз наведених норм Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якої визначені у статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень.

Як встановлено судом, позивач є громадянином України, а тому має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, звертаючись до міської ради із заявою від 22.05.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га в районі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0004, земельна ділянка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Глобинська міська рада, додав, зокрема, графічні матеріали із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки, копії паспорта, довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Позивачем у заяві зазначено цільове призначення земельної ділянки, її орієнтовний розмір.

Таким чином, позивачем надано необхідний та повний пакет документів, визначений статтею 118 Земельного кодексу України, що не спростовано відповідачем, а тому у Глобинської міської ради виник обов`язок розглянути подану заяву у строки, встановлені статтею 118 Земельного кодексу України.

Суд враховує, що рішення 11 (позачергової) сесії 8 скликання Глобинської міської ради від 28.05.2021 № 2081 "Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування - на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, з метою передачі її у власність", визнано протиправним і скасовано рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №440/5686/21 /а.с.12-15/. Зазначеним судовим рішенням зобов`язано Глобинську міську раду Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2021 (вхідний №05-04/12117 від 22.05.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га в районі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0004, земельна ділянка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Глобинська міська рада, з урахуванням висновків суду.

Водночас за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.05.2021, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №440/5686/21, Глобинська міська рада рішенням 15 (позачергової) сесії 8 скликання від 27.08.2021 № 4251 "На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/5686/21, щодо зобов`язання Глобинської міської ради у повторному розгляді заяви про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з метою передачі у власність" відмовила гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, з цільовим призначенням згідно КВЦПЗ: А 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області /а.с. 42/.

Надаючи правову оцінку вказаному рішенню, яке є предметом спору, суд бере до уваги наступне.

Як зазначалось вище, єдиною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Суд акцентує увагу на тому, що у рішенні 15 (позачергової) сесії 8 скликання від 27.08.2021 № 4251 "На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/5686/21, щодо зобов`язання Глобинської міської ради у повторному розгляді заяви про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з метою передачі у власність" відповідачем не зазначено взагалі підстав для відмови позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Отже, рішення 15 (позачергової) сесії 8 скликання від 27.08.2021 № 4251 не ґрунтується на вимогах законодавства та є немотивованим.

Суд зазначає, що відповідно до приписів частин 3, 4 статті 79-1 Земельного кодексу України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з офіційними відомостями Публічної кадастрової карти України обрана позивачем земельна ділянка знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :00:002:0004, не має кадастрового номера та не входить до складу сформованих земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номера, що свідчить про не сформованість земельної ділянки як об`єкта цивільного права, та, як наслідок, про відсутність у третіх осіб права користування спірною земельною ділянкою.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що згідно з приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 Земельного кодексу України).

Таким чином, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування чи у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17, від 27.03.2018 у справі №463/3375/15-а.

Із листа Відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 21.05.2021 № 41/134-21 слідує, що бажана для позивача земельна ділянка згідно графічних матеріалів відноситься до земель колективної власності на території Пирогівської сільської ради Глобинського району Полтавської області відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю, виданому КСП «Зоря», серія ПЛ-11, зареєстрованого за № 13 від 30.12.1995 /а.с. 48, зворотній бік/.

Відповідно до пункту 21 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

При цьому Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" від 10 липня 2018 року № 2498-VIII набрав чинності 01.01.2019.

Факт належності бажаної земельної ділянки до комунальної власності Глобинської територіальної громади відповідачем не заперечується.

Суд також зазначає, що добросовісність відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є одним із критеріїв оцінки правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Суд зауважує, що рішення Глобинської міської ради від 28.05.2021 № 2081, яким повторно відмовлено позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою без зазначення законодавчих підстав для такої відмови, не відповідає такому критерію.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладені обставини, відповідачем не обґрунтовано правомірність спірного рішення від 27.08.2021 № 4251 щодо відмови в наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Глобинської міської ради.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення 15 (позачергової) сесії 8 скликання Глобинської міської ради Полтавської області 27.08.2021 № 4251 не ґрунтується на вимогах закону, прийняте без урахування обставин, які мали значення для його прийняття, не відповідає принципу добросовісності, а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Обираючи ефективний та належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить з наступних міркувань.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 по справі №812/1312/18.

Як зазначалося судом, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.02.2019 по справі №814/702/17.

Враховуючи, що позивачем разом із заявою від 22.05.2021 надано усі необхідні документи, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України (графічні матеріали, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорту громадянина України, копію ідентифікаційного коду) та зважаючи на відсутність підстав для відмови, визначених частиною 7 цієї статті, відповідач не мав повноважень відмовляти у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також, суд враховує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №440/5689/21 зобов`язано Глобинську міську раду Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.05.2021 (вхідний №05-04/12117 від 22.05.2021) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га в районі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0004, земельна ділянка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Глобинська міська рада, з урахуванням висновків суду, однак, спірним рішенням від 27.08.2021 відповідач повторно відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою без зазначення підстав для відмови.

Приймаючи рішення у даній справі суд також враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року по справі №21-1465а15, яка полягає у тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України, №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі Джорджевич проти Хорватії (Djordjevic v Croatia), № 41526/10, пункт 101; рішення у справі Ван Остервійк проти Бельгії (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Оскільки процес надання позивачу відмов у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з формальних підстав може бути досить тривалим, на що вказує протиправна поведінка відповідача, який на виконання судового рішення у справі №440/5686/21 повторно допустив аналогічні порушення прав позивача, то в даному випадку належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Враховуючи вище наведені обставини, суд з метою ефективного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне зобов`язати Глобинську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області (в районі земельної ділянки з кадастровим номером: :00:002:0004), відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22.05.2021.

Таким чином позов підлягає задоволенню повністю.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Глобинської міської ради Полтавської області (ідентифікаційний код 22547673, вул. Центральна, 285, м. Глобине, Полтавська область, 39000) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Глобинської міської ради від 27.08.2021 № 4252 "На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/5686/21 щодо зобов`язання Глобинської міської ради у повторному розгляді заяви про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: на території Глобинської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, з метою передачі у власність".

Зобов`язати Глобинську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області (в районі земельної ділянки з кадастровим номером: :00:002:0004), відповідно до заяви ОСОБА_1 від 22 травня 2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол