Справа № 280/6686/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2021-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 листопада 2021 року (11 год. 46 хв.)Справа № 280/6686/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Конишевої О.В.

за участю секретаря судового засідання Козинець А.А.,

представників сторін:

позивача- Супрун А.В.,

відповідача Прокоф`єв С.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного малого виробничо -комерційного підприємства «Ассоль»

(71603, Запорізька область, Василівський район, м.

Василівка, бул. Центральний, буд. 43, )

до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, )

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного малого виробничо -комерційного підприємства «Ассоль» (далі позивач) до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 14.06.2021 за №UA110250/2021/000008/2 Дніпровської Митниці Держмитслужби та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA110250/2021/00025 від 14.06.2021 Дніпровської Митниці Держмитслужби;

стягнути на користь позивача сплачений судовій збір в сумі 10946,16 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем для митного оформлення товару була визначена митна вартість за основним методом - за ціною договору, на підтвердження чого надано митну декларацію з усіма необхідними документами, проте митницею безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та надано картку відмови в прийнятті митної декларації. В обґрунтування своєї правової позиції зокрема зазначив, що так як товар поставлявся за умовами СРТ згідно Інкотермс 2010, це свідчить про те, що витрати на транспортування несе продавець товару і дані витрати включені до вартості товару і окремого доведення не потребують. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що у зв`язку з не підтвердженням позивачем заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для застосування першого методу визначення митної вартості, з огляду на те, що не підтверджується така складова митної вартості товару, як транспортування товару. При цьому посадовою особою відповідача було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості та надано картку відмови. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою суду від 02.11.2021 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 31 серпня 2021 року.

31.10.2021 Ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 11.10.2021.

11.10.2021 Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26.10.2021.

26.10.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 02.11.2021.

02.11.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

06 лютого 2019 року Позивач (Покупець) та ТОВ «ЧЕТРА» (Російська Федерація) (Продавець) уклали контракт № UKR/40/19, за умовами якого Продавець здійснює поставку товару згідно специфікацій, а Покупець приймає та оплачує цей товар (а.с.57).

12 листопада 2019 року, 03 серпня 2020 року та 30 листопада 2020 року сторони уклали додаткові угоди до вказаного Контракту, де виклали в новій редакції реквізити Вантажовідправника та банківські реквізити Покупця, а також змінили строк дії договору та умови його виконання.

Перелік товару, що поставляється за своїм характером є запчастинами на тракторну/ бульдозерну техніку що використовується в дорожньо-будівельній промисловості.

В подальшому, Позивач ввіз вказаний товар на територію України.

Декларантом до митного контролю та митного оформлення 08.04.2021 було надіслано засобами електронного зв`язку згідно з ст. 257 МК України митну декларацію (далі - МД), якій присвоєно № UA110250/2021/000501 (довідковий номер № 607) на 3 товари, це запасні частини тракторів/бульдозерів, що використовується в дорожньо-будівельній промисловості (а.с.19)

В гр. 44 вищевказаної МД зазначено ряд документів, а саме: Сертифікат якості №3077 від 27.05.2021; Пакувальний лист №3077 від 27.05.2021; Рахунки-фактури (інвойси) №5789, №5790 від 27.05.2021; Автотранспортна накладна №3077 від 27.05.2021; Платіжні доручення №16 від 25.02.2021, №174 від 26.01.2021, №22 від 29.03.2021, №28 від 27.04.2021; Додаткові угоди від 03.08.2020, 12.11.2019, 30.11.2020; Специфікації №58 від 11.01.2021, №59 від 10.02.2021, №61 від 02.03.2021, №62 від 20.04.2021; Лист №№728.2/73 від 24.03.2021; Лист №ВЕД-1792 від 07.06.2021; Копія митної декларації країни відправлення №10418010/270521/0157257 від 27.05.2021. Позначено, як такі, що надавались митному органу в попередніх випадках митного оформлення: Зовнішньоекономічний договір (контракт) № UKR /40/19 від 06.02.2019.

Сумарна вартість товару, який поставляється та який вказаний у специфікації № 58 від 11.01.2021, №59 від 10.02.2021, №61 від 02.03.2021 та специфікації №62 від 20.04.2021, та який перераховано у рахунку-фактурі №5789 від 27.05.2021та рахунку-фактурі №5790 від 27.05.2021 склала 3 098 430, 00 рублів РФ.

Тобто митна вартість товару була визначена позивачем за першим методом за ціною договору на рівні 1 156 334, 08 гривень (3 098 430, 00 руб. РФ).

Умови поставки СРТ - Василівка, Україна (Інкотермс 2010).

Платіжними дорученнями № 174 від 26.01.2021, № 16 від 25.02.2021, №22 від 29.03.2021, №28 від 27.04.2021, Позивачем було сплачено на користь Продавця по контракту № UKR /40/19 від 06.02.2019 року за специфікаціями № 58 від 11.01.2021, №59 від 10.02.2021, №61 від 02.03.2021 та специфікації №62 від 20.04.2021 суму у розмірі 6 780 191, 20 рублів РФ.

Як стверджував відповідач декларантом не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Враховуючи зазначене, у митниці виникли сумніви, що заявлена митна вартість товарів не ґрунтується на «дійсній вартості» та відповідно, що надані до митного оформлення документи не містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

При цьому, у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено за основним та резервним методами визначення митної вартості, з рівнем митної вартості: По товару №1 - 6,16 USD за кг за МД від 14.04.2021 № UA110240/2021/001332.

8 червня 2021 року відповідач повідомив позивача про необхідність надання додаткових документів: І) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

14.06.2021 позивачем надано Лист №ВЕД-1793 відповідачу в якому він заявляє, що надані документи, є остаточними, інші додаткові документи за МД №UA110250/2021/000501 відсутні в наявності тому надати їх немає можливості.

Також позивач у Листі №ВЕД-1793 повідомив про надання додаткових документів на запит відповідача: бухгалтерських документів (такі як оборотно-сальдова відомість по рахунку 3712 по взаємовідносинам з ООО «Метра», розрахунки з контрагентом за період з 06.02.2019 - 14.06.2021 за контрактом № UKR/40/І9 від 06.02.2019); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; Висновок торгово-промислової палати №ОИ-7739 від 10.06.2021.

Щодо інших документів зазначено, що Договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - не укладався, оскільки не передбачений умовами зовнішньоекономічного контракту; Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) - відсутні, оскільки договори із третіми особами не укладались; Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) - не виставлялися та не сплачувалися, оскільки відсутні посередники між сторонами зовнішньоекономічного контракту.

Що стосується транспортних документів та інших документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, позивач зазначив, що оскільки за умовами поставки витрати на транспортування включені у вартість товару, тому документи відсутні.

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості по товарам за шостим методом.

Підставою для коригування митної вартості товару слугував висновок митного органу про відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, а саме витрати на транспортування товару.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA110250/2021/000008/2 від 14.06.2021 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110250/2021/0002518.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущено у вільний обіг за МД № UA110250/2021/000514 від 14.06.2021 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA110250/2021/000008/2 від 14.06.2021. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X МК України (відстрочення платежів до 12.09.2021).

Під час дії гарантійних зобов`язань додаткові документи декларантом не надавались.

Позивач вважає, що винесене відповідачем рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації є незаконними та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товарів, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

В силу приписів частини 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (…).

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Правила визначення митної вартості за ціною договору встановлені статтею 58 Митного кодексу України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Обставини справи свідчать, що контролюючим органом відповідно до статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості та у зв`язку з неможливістю визначення всіх складових митної вартості товару, відповідачем декларанту запропоновано було надати додаткові документи.

За результатами контролю митним органом встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності, а саме: позивачем не надано до митного оформлення документів, які б підтверджували транспортну складову митної вартості товару.

Суд зазначає, що відповідач не заперечує той факт, що на умовах СРТ Василівка, витрати на транспортування товару несе продавець та витрати на транспортування включені у вартість товару, однак відповідач вважає, що такі витрати повинні бути підтвердженими, з метою встановлення транспортної складової митної вартості, що дозволяють митному органу впевнитись у достовірності даних митної вартості товару.

Тому з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, у відповідності до частини третьої статті 53 Митного кодексу України відповідачем запропоновано позивачу надати додаткові документи.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Як встановлено судом під час розгляду справи умови поставки товару СРТ Термін "СРТ" згідно Інкотермс 2010 означає, що витрати на транспортування несе продавець товару і дані витрати включені до вартості товару.

З аналізу контракту № UKR /40/19 від 06.02.2019 (а.с.57) судом встановлено, що при відправленні товару кожна партія супроводжується: товарно-транспортною накладною (СMR/ТТН), декларація на товар, пакувальний лист та сертифікат якості завода.

Згідно СMR 3077 (а.с.95) перевізником була третя особа «ТЕПП ТЕМП», тобто не продавець. Крім того, з даного документа встановити вартість транспортування товару не можливо.

При цьому жодного документа який би підтвердив вартість транспортування товару позивачем надано не було, так як позивачем було зазначено, що оскільки товар постачається на умовах СРТ Василівка, згідно яких витрати на транспортування товару несе продавець та витрати на транспортування включені у вартість товару, тому подання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, не передбачено Митним кодексом України.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача так як зазначене суперечить положенням статті 53 Митного кодексу України.

Як встановлено судом , позивачем не надано ні відповідачу ні суду документів з яких можливо було б встановити вартість витрат на транспортування товару.

Пунктом 6 частини другої статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

З аналізу правової норми висновується, що документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, подаються до митного органу, оскільки такі документи містять відомості на підтвердження транспортної складової митної вартості і дозволяють митному органу впевнитись у достовірності та/або точності даних митної вартості товару. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постанові від 13 липня 2021 року по справі №804/769/16 та у постанові від 22.07.2020 по справі 804/317/16.

Тобто навіть якщо поставка товару відбулась за умовами СРТ Інкотермс 2010 позивач повинен подавати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у контролюючого органу були наявні обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості, а тому відповідач мав право витребувати у позивача додаткові документи.

Вказаний факт унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості. У свою чергу, незважаючи на те, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачеві, останнім не доведено обґрунтованості визначення митної вартості товарів за основним методом.

У зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів (причини незастосування вказано в рішенні про коригування митної вартості) при здійсненні митної оцінки товару, задекларованого позивачем, відповідачем обґрунтовано застосовано шостий метод.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митним органом цілком обґрунтовано прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару та картки відмови у прийнятті митної декларації.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, так як у позові відмовлено судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Приватного малого виробничо -комерційного підприємства «Ассоль» (71603, Запорізька область, Василівський район, м. Василівка, бул. Центральний, буд. 43, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 08.11.2021.

Суддя О.В. Конишева