Справа № 563/1087/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2021 року м. Рівне №563/1087/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства оборони України
про зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Корецького районного суду Рівненської області з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідача), третя особа на стороні відповідача - Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі третя особа), в якому просив суд скасувати пункт 34 протоколу № 9 від 27 січня 2020 року засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум; зобов`язати Міністерство оборони України розглянути документи подані ОСОБА_2 про призначення йому одноразової грошової допомоги, відповідно до ст.16 ЗУ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та відповідно до "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою КМУ № 975 від 25 грудня 2013 року і виплатити відповідну грошову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 30.09.2019 довідкою МСЕК встановлено 20 % втрати професійної працездатності. З огляду на вказане, позивач звернувся до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про призначення йому виплати одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" . Проте, з Рівненським ТЦК та СП його було проінформовано про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з пропуском 3 місячного строку встановлення ступеня втрати працездатності після звільнення з військової служби. Зазначену відмову позивач вважає неправомірною та незаконною. Позивач вказує що, довідка МСЕК від 30.09.2019 підтверджує ого право на звернення до комісії щодо отримання грошової допомоги, а не зазначає кінець тримісячного строку. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі

13.11.2020 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії - передано на розгляд за підсудністю до Рівненського окружного адміністративного суду.

18.12.2020 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви від Корецького районного суду Рівненської області

Ухвалою судді від 23.12.2020 позовна заява була залишена без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

20.01.2021, ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від представника Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказав, що оскільки ступінь втрати працездатності позивачу встановлено понад тримісячний строк після звільнення, у нього не виникло право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої п.7 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Відтак, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю, за його безпідставністю.

Крім того, у відзиві відповідач просив розгляд справи провести у режимі відеоконференції та залучити до розгляду справи третю особу на стороні відповідача - Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, зважаючи на приписи пунктів 13-14 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Ухвалою суду від 18.05.2021 клопотання представника Міністерства оборони України про залучення до розгляду справи третьої особи на стороні відповідача, - задоволено. Залучено до участі у справі №563/1087/20, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки ( АДРЕСА_1 ). Запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надати суду пояснення по суті позовної заяви. Витребувано у Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки: наявні докази, що стосуються предмету позову, в тому числі належним чином завірені копії документів направлені на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Третя особа правом на подання пояснень по суті позовної заяви, не скористалася. 13.09.2021 надала витребувані судом докази, відповідно до ухвали суду від 18.05.2021.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріли по справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

З 22.04.2019 позивач перебував на обстеженні і лікуванні в НВМКЦ «ГВКГ» по 30.05.2019, що підтверджується Свідоцтвом про хворобу № 470-х від 30.05.2019 вх. № 1514.У п.12 Свідоцтва вказано, що позивач має захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 10.06.2019 № 114, ОСОБА_1 звільнено з військової служби достроково відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

25.09.2019 військовим комісаром Корецького районного ТЦК та СП видано направлення на медичний огляд комісією МСЕК позивача, з метою встановлення групи інвалідності/відсотку втрати працездатності, у зв`язку із захворювання, пов`язаним з проходженням військової служби.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 30.09.2019 вих. № 1692 серії АГ № 0025172, встановлено ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 у відсотках - 20 %.

02.10.2019 вх.№2866 ОСОБА_1 звернувся до військового комісара Корецького районного ТЦК та СП із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 у зв`язку з настанням 20 % втрати працездатності.

За результатами розгляду вказаної заяви, листом від 18.11.2019 Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив, що відповідно до підпункту 8 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підстави для направлення документів на розгляд комісії Міністерства оборони України відсутні.

18.11.2019 позивач звернувся знову до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу направлення документів до Міністерства оборони України щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Так, судом встановлено, що розглянувши подані документи комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум винесла протокол від 27.01.2020 № 9, відповідно до якого дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги громадянину ОСОБА_1 (Рівненський ОТЦКСП), якого 10.06.2019 звільнено зі строкової військової служби та 30.09.2019 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 20% втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (довідка МСЕК серія АГ № 0025172 від 30.09.2019). Згідно з пунктом 7 частини другої статті 16 Закону (у редакції Закону України від 06.09.2018 р. № 2522-VIII) передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби. Заявника звільнено з військової служби 10.06.2019, а 30.09.2019 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Вважаючи вищевказану відмову відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги протиправною, позивач звернувся з відповідними позовними вимогами до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції Закону № 2522-VIII від 06.09.2018 та станом на день прийняття оскаржуваного рішення та встановлення позивачу ступеня втрати професійної працездатності) (далі Закон № 2011-XII) передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Пунктом 8 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги врегульований статтею 16-3 Закону № 2011-XII.

Частинами 2, 3 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ визначено, що у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

У разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) були відряджені (частина 5 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ).

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві №975 від 25 грудня 2013 року, в редакції станом на момент існування спірних правовідносин (далі - Порядок №975).

Пунктом 7 Порядку №975 (в редакції станом на день прийняття оскаржуваного рішення та встановлення позивачу ступеня втрати професійної працездатності) визначено, що 50-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю строкової військової служби, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби.

Вимогами пункту 3 Порядку №975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Аналіз наведених норм свідчить, що застосування статті 16 Закону № 2011-ХІІ пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, що мало місце в період проходження військової служби.

Відмовляючи у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги відповідач виходив з того, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби 10.06.2019, а 30.09.2019 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби. Відтак, право на отримання одноразової грошової допомоги, на думку відповідача, не виникло в силу вищезазначених норм, оскільки дата встановлення позивачу втрати працездатності перевищує тримісячний строк від дня звільнення зі служби.

З цього приводу суду необхідно звернути увагу на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивача звільнено з військової служби у 10.06.2019, а 20 % втрати працездатності з причин захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, встановлено 30.09.2019.

У пунті 12 свідоцтва про хворобу № 470-х від 30.05.2019, виданого НВМКЦ «ГВКГ», зазначено: "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби".

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0025172 від 30.09.2019 ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 20%.

Визначена довідкою медико-соціальної експертної комісії серії АГ № 0025172, дата 30.09.2019 у розумінні пункту 3 Порядку № 975, вважається днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, у разі його виникнення.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від № 114, ОСОБА_1 звільнено з військової служби достроково відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 10.06.2019.

Відтак, з дня звільнення позивача з військової служби (10.06.2019) до дня встановлення позивачу ступеня втрати працездатності (30.09.2019) минуло понад три місяці, а тому позивач пропустив передбачений п.7 ч.2 ст. 16 Закону №2011-ХІІ, п.7 Порядку № 975, тримісячний строк строк.

Разом з тим, в межах цієї адміністративної справи судом враховано, що відповідно до відповіді на заяву ОСОБА_1 від 25.10.2019 КНП «Корецька центральна районна лікарня» КРР Рівненської області листом від 04.11.2019 повідомила, що наказом від 25.10.2019 № 118-о, було створено комісію для проведення службового розслідування. Додатково вказано, що з 21.06 по 02.07 хворий ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КНП «Корецька ЦРЛ» КРР Рівненської області; з 09.07 по 16.07 - хворий ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у гастроентерологічному центрі КП «РОКЛ», куди був направлений головою ЛКК ОСОБА_3 та лікуючим лікарем ОСОБА_4 . Після виписки з гастроентерологічного центру КП «РОКЛ», хворий ОСОБА_1 звернувся із медичною допомогою і за направленням щодо встановлення групи інвалідності та відсотків втрати працездатності до голови ЛКК ОСОБА_3 та лікуючого лікаря ОСОБА_4 . У зв`язку із тим, що голова ЛКК ОСОБА_3 та лікар ОСОБА_4 пішли у заплановані відпустки, хворому ОСОБА_1 було рекомендовано з`явитися у перших числах вересня.

З огляду на викладені обставини, позивач був обмежений у можливості вчасно звернутись до органів МСЕК для його обстеження, що, в свою чергу, призвело до встановлення йому ступеня втрати працездатності понад тримісячний строк після звільнення та, як наслідок, порушило право позивача на отримання відповідних сум одноразової грошової допомоги.

Подібний за змістом висновок вказаний у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 справа № 300/2793/20 пров. № А/857/4344/21.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що порушене право ОСОБА_1 на отримання відповідних сум одноразової грошової допомоги підлягає відновленню. Більше того, з досліджених судом доказів не вбачається факту зволіканні зі сторони позивача щодо вчинення активних дій щодо отримання відповідних сум одноразової грошової допомоги.

В даному випадку рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, оформлене у вигляді пункту 34 протоколу № 9 від 27 січня 2020 року засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, з покликанням на наведені підстави, не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним ч.2 ст.2 КАС України.

Таким чином, суд вважає, що твердження відповідача про відсутність правових підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, встановлено понад тримісячний строк після звільнення з військової служби, є помилковими.

Інших підстав для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в пункті 34 рішення Комісії, оформленого протоколом № 9 від 27.01.2020, не наведено.

Враховуючи викладене у сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколудо Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Оскільки судом встановлено, що позивач втратив працездатність внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням військової служби, заявлений позивачем розмір одноразової грошової допомоги передбачений Законом, Міністерством оборони України досліджувались документи, подані позивачем, за наслідком розгляду яких було прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги (оформлене пунктом 34 протоколу № 9 від 27.01.2020), яке, судом визнано протиправним та таким, що підлягає скасуванню, будь-яких інших передбачених законом підстав для відмови у виплаті допомоги в оскаржуваному рішенні відповідачем не наведено, суд приходить до висновку про наявність підстав для відновлення порушеного права позивача, шляхом зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 20% ступеня втрати працездатності відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №975.

З огляду на наведене, судом не вбачається порушення дискреційних функцій відповідача, шляхом відновлення порушеного права позивача у наведений спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на суму 1681,00грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Міністерство оборони України (проспект Повітрофлотський, 6,м. Київ,03168), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 34 протоколу № 9 від 27.01.2020 засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ № 975 від 25.12.2013, у зв`язку із встановленням 20% одноразово втрати професійної працездатності.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України () судовий збір у розмірі 1681,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 листопада 2021 року

Суддя Д.П. Зозуля