Справа № 320/9712/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року № 320/9712/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Київській області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 25 000 грн. в рахунок погашення податкового боргу з транспортного податку з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначав, що за даними Головного управління ДПС у Київській області станом на 05.05.2021 відповідно до даних інтегрованої картки платника, податкова заборгованість відповідача по транспортному податку з фізичних осіб становить 25 000 грн. Позивач, посилаючись на те, що станом на 01.12.2020 платником податків борг не сплачено та на положення ст. ст. 14, 57, 59 Податкового кодексу України, просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 25 000 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач проти позову заперечував з підстав пропущення відповідачем 1095 денного строку на стягнення боргу в судовому порядку. Стверджував, що у відповідності до вимог ст. 101 ПК України такий борг є безнадійним та підлягає списанню. Крім того, стверджував, що податкові повідомлення -рішення, якими визначено податок, ним не отримувались, а відтак у нього не виникло обов`язку зі сплати такого податку. Також наполягав, що у відповідності до вимог ст. 102 ПК України граничний термін стягнення суми боргу у розмірі 20833,32 грн. сплинув 10.04.2019, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Київській області та є платником податку.

Станом на день розгляду справи у відповідача мається заборгованість у розмірі 25 000 грн. по транспортному податку з фізичних осіб.

Відповідно до пп. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України, транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

ГУ ДФС у Київській області було визначено відповідачу суму податкового зобов`язання по транспортному податку, згідно наступних податкових повідомлень-рішень:

- податкове повідомлення - рішення № 0-1004 від 10.04.2018 про нарахування суми грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 20833,00 грн. за 2017 рік;

- податкове повідомлення - рішення № 0-1004 від 29.12.2018 про нарахування суми грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 4166,68 грн. за 2016 рік.

Як убачається з матеріалів справи, податкове повідомлення - рішення № 0-1004 від 10.04.2018 було надіслано відповідачу поштовим відправленням з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 . Вказане відправлення повернулося на адресу податкового органу з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Податкове повідомлення - рішення № 0-1004 від 29.12.2018 було надіслано відповідачу поштовим відправленням з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 та було отримано за довіреністю.

З метою погашення податкового боргу позивачем було сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 08.04.2019 №83328-51, яка була надіслана за місцем реєстрації платника податків рекомендованим листом та, з урахуванням п. 58.3 ст. 58 ПК України, вважається врученою платнику податків.

З моменту направлення податкової вимоги до подачі даного позову, податковий борг відповідача не переривався.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Відтак, при вирішенні даного спору суд керується законом, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Виникнення, зміна і припинення податкового обов`язку визначені статтею 37 Податкового кодексу України, згідно з пунктами 37.7, 37.2 якого, підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать податок на майно.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно, серед встановленого, складається з транспортного податку.

Порядок сплати транспортного податку з фізичних осіб, визначення платників такого податку, об`єкта та бази оподаткування встановлено статтею 267 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної податкової служби України в Київській області були прийняті податкове повідомлення - рішення № 0-1004 від 10.04.2018 про нарахування суми грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 20833,00 грн. за 2017 рік та податкове повідомлення - рішення № 0-1004 від 29.12.2018 про нарахування суми грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 4166,68 грн. за 2016 рік. Дані повідомлення-рішення направлені на податкову адресу відповідача.

Відповідно до облікової картки платника податків ОСОБА_1 , останній не сплатив транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн.

Позивачем 08.04.2019 надіслано відповідачу на його податкову адресу податкову вимогу форми "Ф" від 08.04.2019 №83328-51.

Пунктом 45.1 статті 45 Податкового кодексу України визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 Податкового кодексу України).

Транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (підпункт 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України).

Транспортний податок є місцевим податком, що сплачується власниками легкових автомобілів і зараховується до місцевого бюджету. Згідно підпункту 267.7.1 пункту 267.7 статті 267 Податкового кодексу України податок сплачується за місцем реєстрації об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Однак, згідно облікової картки платника податків та довідки позивача, відповідач не сплатив транспортний податок з фізичних осіб за 2016 та 2017 роки у сумі 25000 грн.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Як встановлено, на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України 08.04.2019 Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" 08.04.2019 №83328-51, за податковою адресою відповідача, яка повернулася до позивача з відміткою УДППЗ "Укрпошта" - "за закінченням встановленого терміну зберігання".

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до довідки Головного управління ДФС у Київській області від 05.05.2021 сума заборгованості відповідача з транспортного податку з фізичних осіб становить 25000 грн.

Згідно пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, утворює податковий борг.

Таким чином, податковий борг відповідача в сумі 25000 грн. підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями за платежем транспортний податок, обліковою карткою платника податку та довідкою позивача про борг.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, або оскарження податкових повідомлень-рішень чи податкової вимоги відповідач суду не надав.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).

Таким чином, враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість зі сплати транспортного податку в сумі 25000 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Київській області про стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відносно покликань відповідача на те, що податкові повідомлення-рішення: № 0-1004 від 10.04.2018 про нарахування суми грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 20833,00 грн. за 2017 рік та № 0-1004 від 29.12.2018 про нарахування суми грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 4166,68 грн. за 2016 рік, є не узгодженими, оскільки не були отримані ОСОБА_1 , то суд враховує наступне.

Згідно із наданою начальником реєстраційної служби виконавчого комітету Бориспільської міської ради інформації про реєстрацію місця проживання відповіддю на направлений судом запит органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, доказів зміни місця реєстрації за спірний період відповідачем суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення направлені ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, за вищевказаною адресою зареєстрованого місця проживання відповідача.

Відповідно до правил п.42.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 ст.42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як убачається з матеріалів справи, податкове повідомлення - рішення № 0-1004 від 10.04.2018 було надіслано відповідачу поштовим відправленням з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 . Вказане відправлення повернулося на адресу податкового органу з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Податкове повідомлення - рішення № 0-1004 від 29.12.2018 було надіслано відповідачу поштовим відправленням з повідомленням про вручення на адресу: АДРЕСА_1 та було отримано за довіреністю.

Таким чином, можна зробити висновок, що зазначені рішення вважаються врученими відповідачу.

А тому, з огляду на відсутність доказів оскарження відповідачем таких податкових повідомлень-рішень, визначена позивачем сума податкових зобов`язань ОСОБА_1 зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є узгодженою, що спростовує відповідні доводи відповідача.

Необхідно також звернути увагу на приписи пп.266.7.3 п.266.7 ст.266 ПК України, згідно із якими платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Доказів реалізації відповідачем права на звернення до контролюючого органу та проведення звірки матеріали справи також не містять.

Відносно доводів відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду із вказаним позовом, то такі спростовуються наступним.

Відповідно до статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Підпунктом 266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України передбачено, що податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному ст.42 ПКУ, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до п.266.10 ст.266 ПК України, у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пунктом 266.7 статті 266 ПКУ, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої ПК України за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання. Податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 ПК України.

Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 статті 102 ПК України, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПКУ, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом (пункт 102.1 статті 102 ПК України).

Пунктом 102.4 ст.102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, являються безпідставними доводи відповідача про пропуск контролюючим органом (позивачем) строку звернення до адміністративного суду із цим позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Головного управління ДПС у Київській області підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості по транспортному податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00грн. (двадцять п`ять тисяч гривень) в рахунок погашення податкового боргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.