Справа № 580/1713/21
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2021-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року справа № 580/1713/21

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача по складанню та направленню позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1000-54 від 03.04.2019 на суму 21 030 грн. 90 коп.;

- скасувати вимогу відповідача №Ф-1000-54 від 03.04.2019 на суму 21 030 грн. 90 коп.;

- зобов`язати відповідача підготувати висновок про повернення позивачу надміру стягнутих грошових зобов`язань по сплаті єдиного соціального внеску у сумі 21 030 грн. 90 коп. з Державного бюджету України та направити такий висновок для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1000-54 від 03.04.2019, яка була подана до органів державної виконавчої служби для примусового виконання. В рамках виконавчого провадження №59026190 було стягнуто з позивача визначену вимогою №Ф-1000-54 від 03.04.2019 заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 21 030 грн. 90 коп. Позивач вважає оскаржувану вимогу протиправною, оскільки з грудня 2014 року по час звернення з позовом до суду перебував та перебуває у трудових відносинах з ПРаТ «Миронівська птахофабрика», тому останнє, як роботодавець, сплачує за позивача єдиний соціальний внесок.

Відповідач проти позову заперечив. 19.05.2021 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що станом на дату формування оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) в інтегрованій картці позивача по коду 71040000 (ЄВ для фізичних осіб-підприємців, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність) обліковувався борг у сумі 21 030 грн. 90 коп. Рішенням Головного управління ДПС у Черкаській області №281/23-00-24-0711 від 13.05.2021 було проведено коригування інтегрованих карток позивача з єдиного соціального внеску за кодом бюджетної класифікації 71040000 на суму 21 030 грн. 90 коп. У зв`язку з відсутністю боргу зі сплати єдиного соціального внеску оскаржувана вимога вважається відкликаною. За даними інформаційної бази ДПС станом на 13.05.2021 у інтегрованій картці позивача по єдиному внеску обліковується переплата у сумі 21 030 грн. 90 коп. Оскільки позивачем було подано заяву про повернення коштів яка не відповідала формі, визначеній додатком 1 Порядку №6 від 16.01.2016, відповідачем вказана заява була залишена без задоволення. На момент звернення позивача із заявою про повернення коштів в інтегрованій картці позивача по коду 71040000 (ЄВ для фізичних осіб-підприємців, у т.ч., які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність) обліковувався борг у сумі 21 030 грн. 90 коп. Переплата по єдиному внеску у сумі 21 030 грн. 90 коп. виникла лише 13.05.2021, тобто після звернення позивача з позовом до суду, тому відповідачем не було порушено права, свободи чи законні інтереси позивача. Позивач має право звернутись до органу доходів і зборів, на рахунок яких сплачено кошти, за формою, визначеною у Додатку 1 до Порядку №6 від 16.01.2016.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 26.07.2004 по 28.03.2019 був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно звіту про здійснені відрахування та виплати №1589 від 10.11.2020, виданої ПРаТ «Миронівська птахофабрика», останнім в період з травня 2019 року по березень 2020 року нараховувався та сплачувався єдиний соціальний внесок за ОСОБА_1 .

03.04.2019 відповідач сформував та направив позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1000-54 від 03.04.2019 згідно якої станом на 31.03.2019 заборгованість позивача з єдиного соціального внеску складає 21 030 грн. 90 коп.

Згідно листа Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №36262 від 04.12.2020 на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №59026190 з виконання вимоги №Ф-1000-54 від 04.02.2019 про стягнення з позивача 21 030 грн. 90 коп. 13.04.2020 вказане виконавче провадження закінчено за п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» як фактично виконане. З червня 2019 року бухгалтерією ПРаТ «Миронівська птахофабрика» щомісячно проводились відрахування із заробітної плати боржника у розмірі 20% з усіх видів доходів. Виконавчий документ повернуто органу, який його видав.

23.12.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повернути стягнуті з нього кошти у сумі 23 283 грн. 99 коп.

Відповідач листом від 21.01.2021 залишив заяву позивача від 23.12.2020 без задоволення з тих підстав, що заява не відповідає формі, визначеній Додатком №1 Порядку №6 від 16.01.2016 та за позивачем надмірно сплачених коштів по єдиному соціальному внеску не обліковується.

Рішенням відповідача №281/23-00-24-0711 від 13.05.2021 було проведено коригування інтегрованих карток позивача з єдиного соціального внеску, внаслідок чого станом на 13.05.2021 в інтегрованій картці позивача по єдиному внеску обліковується переплата у сумі 21 030 грн. 90 коп., що підтверджується інтегрованою карткою позивача.

Вважаючи вимогу №Ф-1000-54 від 03.04.2019 та відмову у поверненні стягнутих коштів у сумі 22 283 грн. 99 коп. протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України в частині компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб щодо адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Згідно зі статтею 2 Закону №2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В пунктах 3 і 10 частини першої цієї статті розкриті поняття застрахованої особи як фізичної особи, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок, а страхувальників - як роботодавців та інших осіб, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

До платників єдиного внеску включено фізичних осіб-підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систему оподаткування (пункт 4 частини першої цієї ж статті).

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній з 01.01.2017) єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України ''Про оплату праці'', та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відносини щодо сплати єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї права на здійснення підприємницької діяльності, яку особа фактично не здійснює, Законом №2464-VI не врегульовано.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що платниками єдиного соціального внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування єдиного внеску. Отже, саме дохід особи від господарської діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому за відсутності бази для нарахування єдиного внеску у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, Закон №2464-VI встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати, оскільки метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для його нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зважаючи на викладене, можна зробити висновок, що, з урахуванням особливостей форми діяльності самозайнятих осіб (до яких відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України відноситься фізична особа-підприємець), задля досягнення вищевказаної мети законодавчого запровадження збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Законом №2464-VI встановлено обов`язок сплати такими особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх господарської діяльності.

Особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником) така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета законодавчого запровадження збору єдиного внеску досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення правових норм, якими врегульована сплата єдиного внеску особами, що перебувають на обліку в органах ДФС як фізичні особи-підприємці, однак, підприємницьку діяльність не здійснюють і доходи від неї не отримують, та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Вказані правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №400/1622/19.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що позивач є найманим працівником з 02.12.2014 та в період з грудня 2014 року по вересень 2019 року приватне акціонерне товариство "Миронівська птахофабрика" сплачувало за позивача єдиний внесок, тому у позивача не виникало обов`язку самостійно сплачувати єдиний внесок як фізичній особі-підприємцю.

Враховуючи викладене, оскаржувана вимога №Ф-1000-54 від 03.04.2019 була прийнята відповідачем протиправно.

Водночас рішенням Головного управління ДПС у Черкаській області №281/23-00-24-0711 від 13.05.2021 було проведено коригування інтегрованих карток позивача з єдиного соціального внеску за кодом бюджетної класифікації 71040000 на суму 21 030,90 грн.

Як вбачається з інтегрованої картки позивача станом на 13.05.2021 зменшено щоквартальні нарахування на суму 21030,90 грн та збільшено переплату на вказану суму.

Згідно з п. 6 розділу V1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21.12.2020 №790), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо податковий орган скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки).

Отже вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1000-54 від 03.04.2019 на суму 21 030 грн. 90 коп вважається відкликаною з 13.05.2021.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Оскільки після відкриття провадження у справі відповідач прийняв рішення №281/23-00-24-0711 від 13.05.2021 про коригування інтегрованих карток позивача з єдиного соціального внеску за кодом бюджетної класифікації 71040000 на суму 21 030,90 грн, ця обставина є підставою для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача по складанню та направленню позивачу вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1000-54 від 03.04.2019 на суму 21 030 грн. 90 коп. та скасування вимоги №Ф-1000-54 від 03.04.2019 на суму 21 030,90 грн.

Щодо позовної вимоги про зобов`язати відповідача підготувати висновок про повернення позивачу надміру стягнутих грошових зобов`язань по сплаті єдиного соціального внеску у сумі 21 030 грн. 90 коп. з Державного бюджету України та направити такий висновок для виконання відповідному органу Державної казначейської служби України суд зазначає, що відповідно до п.п. 1 п. 5 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 №6, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2016 №193/28323, (далі - Порядок №6) повернення коштів здійснюється у випадках надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719.

Отже позивач має право на повернення стягнутих при здійсненні виконавчого провадження коштів у сумі 21 030,90 грн

Згідно п. 6 Порядку №6 повернення коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення (далі - Заява). У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено Кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку №6 у разі надходження Заяви про повернення коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації. Заява залишається без задоволення у таких випадках: невідповідність Заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку; наявність у Платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

Позивачем надано до суду копію заяви від 23.12.2020 про повернення безпідставно стягнутих коштів у сумі 21 030,90 грн, яка не відповідає формі заяви, визначеній у додатку до Порядку №6, отже відповідач залишив вказану заяву без задоволення на законній підставі, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі №580/1713/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій по складанню та направленню вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1000-54 від 03.04.2019 на суму 21 030 грн. 90 коп. та скасування вимоги №Ф-1000-54 від 03.04.2019 на суму 21 030 грн. 90 коп.

В решті позовних вимог у позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО