Справа № 308/12654/21
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 рокуЛьвівСправа № 308/12654/21 пров. № А/857/18348/21

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Запотічного І.І., Матковської З.М.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника громадянки Афганістану ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Мартинова Георгія Костянтиновича на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2021 року, ухвалене суддею Дегтяренко К.С. у м.Ужгороді Закарпатської області, у справі №308/12654/21 за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до громадянки Афганістану ОСОБА_1 (з нею у супровіді неповнолітні діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про затримання іноземця до вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2021 року позивач - Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до суду з позовом до відповідача - громадянки Афганістану ОСОБА_1 (з нею у супроводі неповнолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) про затримання іноземця іноземця до вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач 20 вересня 2021 року о 16:00 в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб встановленим порядком була прийнята на територію України з Словаччини, яка була виявлена та затримана 16.09.2021 прикордонною поліцією СР на напрямку 150-151 прикордонного знаку на території Словацької Республіки за незаконний перетин державного кордону у країни в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску, з неповнолітніми дітьми, у складі групи осіб.

Оригінали документів, що посвідчують особу, підтверджують законність перебування на території України, передбачені п.п. 16-19 та 20 ст. 4 та ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст.8 Закону України «Про прикордонний контроль» у відповідача були відсутні.

Відповідно згідно вимог ст.263 КУпАП відповідач була затримана в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Своїми діями відповідач порушила вимоги ст. 9 та 12 Закону України «Про Державний кордон», відповідальність за, яке передбачена ч. 2 ст.204-1 КУпАП. Про затримання відповідача було повідомлено акредитовану в Україні консульську установу країни походження іноземця або особи без громадянства.

Перебуваючи в пункті тимчасового тримання 94 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ), відповідач звернулась із відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Заява встановленим порядком була передана до Головного управління ДМС України в Закарпатській області.

На виконання вимог пп.3 п.4 розділу ІІ Інструкції про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту позивач звернувся у визначений законом строк із позовом про затримання іноземця та або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відповідно до вимог ч.2 ст. 289 КАС України.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2021 року позов задоволено.

Затримано громадянку Афганістану ОСОБА_1 (з нею у супроводі неповнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зі слів син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зі слів донька) та поміщено її до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, але не більше як на 6 (шість) місяців, а саме до 19 березня 2022 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник відповідача - адвокат Мартинов Георгій Костянтинович оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не надано доказів в підтвердження факту існування однієї із обставин, наявність якої є обов`язковою умовою застосування до відповідача одного із заходів, изначених статтею 289 КАС України, а саме належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідачами було порушено законодавство України з прикордонних питань.

Згідно доводів апеляційної скарги, відповідач та її діти прибули в Україну офіційно та перебувають в Україні легально до 17.02.2022, мають документи, що дають їм право на виїзд з України та місце постійного їх проживання м.Київ у близьких родичів громадян України, дочка відвідує школу, факт порушення законодавства України з прикордонних питань та подання заяв про надання статусу біженця відповідачі заперечують.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді з урахуванням особливостей, визначених ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 20 вересня 2021 року о 16:00 в порядку Угоди між Україною та ЄС про реадмісію осіб, встановленим порядком була прийнята на територію України з Словаччини, громадянка Афганістану ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зі слів син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зі слів донька), які були виявлені та затримані 16.09.2021 прикордонною поліцією СР на напрямку 150-151 прикордонного знаку на території Словацької республіки за незаконним перетин державного кордону у країни в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску, з неповнолітніми дітьми, у складі групи осіб, чим вчинив порушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП.

20.09.2021 відповідач у порядку ст.263 КУпАП була затримана в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення. Термін затримання спливає 23.09.2021 о 15 год. 00 хв.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 20.09.2021; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 20.09.2021.

22.09.2021, перебуваючи в пункті тимчасового тримання ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) відповідач подала заяву про визнання її біженцем або особою, які потребує додаткового захисту в Україні, вказана заява передана начальнику ГУ ДМС України у Закарпатській області, що підтверджується повідомленням заступника начальника штабу начальника відділу управління службою Кованюк В. від 22.09.2021 №21/1038.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушила вимоги законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що виразилось у незаконному перетині Державного кордону України в Словацьку Республіку без будь-яких документів, що посвідчують її особу та, перебуваючи у пункті тимчасового перебування іноземців, відповідач подала заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, яка згідно встановленого порядку передана до Головного управління ДМС України в Закарпатській області.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до положень статей 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі Закон № 3773-VI) правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та інгими законами України, а також міжнародними договорами України.

Частиною третьою статті 3 Закону № 3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватись Коституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені положеннями статті 289 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Згідно частини другої цієї статті заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Тобто, захід, визначений статтею 289 КАС України - затримання іноземця до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, можливий лише за обставин вчинення ним порушення законодавства України з прикордонних питань і неприйняття рішення про визнання цього іноземця біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Інструкцією про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби України під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, затвердженою наказом МВС від 10.08.2016 №772, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.09.2016 за №1212/29342, визначено порядок дій посадових осіб органів та підрозділів охорони державного кордону (Морської охорони) у разі звернення іноземців або осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, а також порядок подальшої взаємодії з територіальними органами ДМС, якою згідно абзаців першого та другого підпункту 3 пункту 4 розділу II унормовано, що посадові особи підрозділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження: забезпечують подання до адміністративного суду за місцезнаходженням органу охорони державного кордону у визначений законодавством України строк позов про затримання іноземця та особи без громадянства до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відповідно до частини другоїстатті 289 статті КАС України.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно з частиною одинадцятою статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Позивачем доведено обставини порушення відповідачем вимог законодавства з прикордонних пиьань та на розгляд суду не надано доказів вирішення питання за наслідками розгляду поданої відповідачем заяви про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Як наслідок, зібраними у справі доказами та положеннями законодавства підтверджується правомірність висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав, визначених статтею 289 КАС України, для затримання відповідача до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, але не більш як на 6 місяців.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства Українирішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 289, 271, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника громадянки Афганістану ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Мартинова Георгія Костянтиновича залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2021 року у справі № 308/12654/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська
Постанова складена в повному обсязі 05.11.2021.