Справа № 640/20162/21
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2021 року м. Київ № 640/20162/21

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Групп»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Групп» (надалі по тексту - позивач), адреса: 02094, місто Київ, вулиця Магнітогорська, будинок 1, офіс 603 до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач), адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, в якій позивач просить

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4680701 від 13 січня 2021 року, штрафні санкції 23 800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необгрунтованим враховуючи той факт, що в рамках справи № 640/8753/20 було скасовано податкові повідомлення-рішення, що були прийняті на підставі акта податкової перевірки, що унеможливлює повторне прийняття контролюючим органом нових, на підставі тих самих висновків акту податкової перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2021 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідною ухвалою витребувано від Головного управління ДПС у м. Києві належним чином засвідчені копії належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та зобов`язано останнього у п`ятнадцятиденний термін з дня отримання копії даної ухвали, подати їх через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем 14 вересня 2021 року подано до суду відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого податковий орган щодо задоволення позовних вимог заперечує, з підстав безпідставності доводів викладених у позовній заяві.

Контролюючий орган у письмовому відзиві на позовну заяву посилався на необґрунтованість позовних вимог, оскільки контролюючий орган реалізував свої повноваження на підставі та у межах визначених чинним законодавством.

Не погоджуючись з доводами, викладеними у відзиві на позовну заяву, представником позивача подано відповідь на відзив.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

19 березня 2020 року посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві, на підставі направлень від 20 лютого 2020 року за № 265/26-15-05-01-05, від 20 лютого 2020 року за № 299/26-15-05-06-05, від 20 лютого 2020 року за № 325/26-15-05-03-05, від 21 лютого 2020 року № 1406/26-15-05-09-01, від 25 лютого 2020 року за № 314/26-15-42-07, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (надалі по тексту - ПК України), згідно наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 07 лютого 2020 року № 1328 та плану-графіку проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2020 рік, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Інтеграл Груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року, валютного - за період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2019 року та іншого законодавства за відповідний період, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, за результатами якої складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Інтеграл Групп» (код 37142886) від 19 березня 2020 року № 210/26-15-05-01-05-14/37142886.

Перевіркою встановлено порушення:

1. пункту 44.1. статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пункту 2 статті 3, пункту 1, пункту 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами і доповненнями), пункту 1.2, пункту 2.4, пунктів 2, 16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, пункту 3 розділу 3 П(С)БО № 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868, пункту 6, пункту 18, пункту 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого в періоді, що перевірявся, занижено податок на прибуток на загальну суму 280 062 грн, в тому числі за 3 квартал 2018 року на суму 26 065 грн, за 4 квартал 2018 року на суму 45 764 грн, за 1 квартал 2019 року на суму 45 861 грн, за 2 квартал 2019 року на суму 47 742 грн, за 3 квартал 2019 року на суму 114 630 грн;

2. пункту 57.3 статті 57 ПК України, а саме встановлено порушення строків сплати податкового зобов`язання по податку на прибуток в сумі 1,85 грн при затримці більше 30 календарних днів включно згідно податкового повідомлення - рішення контролюючого органу № від 26 грудня 2018 року;

3. пункту 198.5 статті 198 ПК України, в результаті чого в періоді, що перевірявся, завищено від`ємне значення податку на додану вартість, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 233 923 грн, в тому числі за вересень 2019 року на суму 233 923 грн;

4. підпункту 16.1.6 пункту 16.1 статті 16, пункту 30.6 статті 30, пункту 46.1. статті 46, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Групп» не подано до контролюючого органу звіти про суми податкових пільг за фомою 1-ПП за 2017 рік та за І квартал 2018 року;

5. пункту 201.10 статті 201 ПК України, в частині відсутності виписки податкових накладних та порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту - ЄРПН) на загальну суму ПДВ 233 921,32 грн;

6. підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, а саме несвоєчасно сплачено до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб в загальній сумі 9 125 грн, в тому числі: за 2017 рік - 1 911,00 грн, за 2018 рік - 7 214 грн;

7. пункту 51.1 статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176, статті 119 ПК України та Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом № 4 Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року, подання з недостовірними відомостями та не в повному обсязі податкового розрахунку (форма № 1-ДФ) за І квартал 2017 року;

8. підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, з урахуванням підпункту «а» 164.2.17, підпункту «г» 164.2.17 та підпункту «е» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 171.2 «а» статті 171 ПК України, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму - 308 088,39 грн;

9. підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 з урахуванням пункту 171.2 «а» статті 171, підпункту 1.5 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX, підпункту 1.6. пункту 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування військового збору до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 21 052,99 грн;

10. пункту 1 частини 2 статті 6, пункту 1 частини 1 статті 7 та пункту 5 статті 8 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження зобов`язань по єдиному внеску за жовтень 2014 року на суму 500,54 грн.

Акт перевірки позивачем було підписано з зауваженнями.

На підставі вказаного Акта перевірки відповідачем винесено:

- податкове повідомлення-рішення № 0105 від 07 квітня 2020 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем - 210 529,00 грн, штрафні санкції - 105265,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 0105 від 07 квітня 2020 року про відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних за основним платежем 233 931,32 грн, штрафні санкції - 116 961,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 0105 від 07 квітня 2020 року про завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за основним платежем - 233 923,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 7 від 07 квітня 2020 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем - 308 088,39 грн, штрафні санкції - 216 824,84 грн;

- податкове повідомлення - рішення № 7 від 07 квітня 2020 року про збільшення грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем - 21 052,99 грн, штрафні санкції - 14 816,56 грн.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та необґрунтованими, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2020 року по справі № 640/8753/20 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Групп» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

13 січня 2021 року Головного управління ДПС у м. Києві відповідно до абзацу 2, 3 пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України та на підставі акта перевірки № 210/26-15-05-01-05-14/37142886 від 19 березня 2020 року було відкликано податкове повідомлення-рішення № 0105 від 07 квітня 2020 року про відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних в частині застосування штрафних санкцій у сумі 116 960,66 грн, та прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 4680701 від 13 січня 2021 року, чим здійснено перерахунок сум грошового зобов`язання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2021 року у справі № 640/8753/20, яке залишено без змін на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Групп» задоволено та визнано протиправним й скасовано податкові повідомлення-рішення № 0105 від 07 квітня 2020 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем - 210529,00 грн, штрафні санкції - 105265,00 грн; № 0105 від 07 квітня 2020 року про відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних за основним платежем 233931,32 грн, штрафні санкції - 116961,00 грн; № 0105 від 07 квітня 2020 року про завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за основним платежем - 233923,00 грн$ №7 від 07 квітня 2020 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем - 308088,39 грн, штрафні санкції - 216824,84 грн та №7 від 07 квітня 2020 року про збільшення грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем - 21052,99 грн, штрафні санкції - 14816,56 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № 4680701 від 13 січня 2021 року протиправним та необґрунтованим, позивач звернувся з даною позовною заявою до адміністративного суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Згідно статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Так, у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №893 від 30 вересня 2020 року «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» Головне управління ДПС у м. Києві ліквідовано як юридична особа публічного права.

Наказом Державної податкової служби України від 30 вересня 2020 року №529, відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» та Положення про Державну податкову службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227, утворено як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України Головне управління ДПС у м. Києві.

Наказом Державної податкової служби України від 24 грудня 2020 року №755 з 01.01.2021 року розпочато здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом Державної податкової служби України від 30 вересня 2020 року №529, повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №893 від 30 вересня 2020 року.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань судом встановлено, що Головне управління ДПС у м. Києві () перебуває у стані припинення.

При цьому, за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань філією (відокремленим підрозділом) Державної податкової служби України у тому числі є Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП:44116011).

Враховуючи, що предметом оскарження в даній адміністративній справі є податкове повідомлення-рішення прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві, а станом на день розгляду справи по суті філія (відокремлений підрозділ) Головне управління ДПС у м. Києві вже здійснює повноваження та виконує функції у сфері реалізації державної податкової політики, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни Головного управління ДПС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП:44116011).

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Так, підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.2 статті 120.1 ПК України визначено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №816/1488/17, від 13 вересня 2019 року у справі №2040/7988/18, від 18 березня 2020 року у справі №640/4200/19.

При цьому, 23 травня 2020 року набрав чинності Закон України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 73 відповідно до якого штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

Таким чином, на час вирішення даного спору судом першої інстанції, законодавцем було обмежено максимальний розмір штрафу, що застосовується до платника податку на додану вартість за порушення граничного строку для реєстрації податкових накладних.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 січня 2021 року у справі № 480/3000/19 зазначив наступне: «…За змістом наведеної норми законодавцем, який виявив певні недоліки (непропорційність) у механізмі відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається покупцю товарів, чітко закріплено, що пункт 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України підлягає застосуванню до штрафів, нарахованих платникам податків з 01 січня 2017 року, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження без обмеження інстанційності судового розгляду та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом.

Тобто, з наведеного слідує, що законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73, підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 01 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом № 466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом».

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, в пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункту 51).

Слід врахувати, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Таким чином, станом на час розряду справи чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак, він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію закону у відповідних правовідносинах. А саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків з 01 січня 2017 року за наведених у цій же нормі умов.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 17 липня 2020 року у справі № 640/5138/19, від 29 липня 2020 року у справі № 440/813/19, від 05 серпня 2020 року у справі № 580/1424/19, від 10 серпня 2020 року у справі № 640/6528/19.

Суд зауважує, що за наведеними приписами Закону, платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України умов.

Як вбачається з обставин справи, відповідачем відповідно до абзацу 2, 3 пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України та на підставі акта перевірки № 210/26-15-05-01-05-14/37142886 від 19 березня 2020 року було відкликано податкове повідомлення-рішення № 0105 від 07 квітня 2020 року про відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних в частині застосування штрафних санкцій у сумі 116 960,66 грн, та прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 4680701 від 13 січня 2021 року, чим здійснено перерахунок сум грошового зобов`язання на загальну суму 23 800,00 грн.

Матеріали справи не містять доказів направлення та отримання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зокрема дати отримання його позивачем, однак сторонами відповідні обставини не оспорюються.

Водночас, як вже було зазначено судом, Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 18 січня 2021 року у справі № 640/8753/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Групп» визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № 0105 від 07 квітня 2020 року про відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних за основним платежем 233 931,32 грн, штрафні санкції - 116 961,00 грн.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення № 0105 від 07 квітня 2020 року є скасованим в судовому порядку, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким було здійснено перерахунок штрафних санкцій носить похідних характер, суд дійшов висновку про необгрунтованість застосування штрафних санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням про та наявність правових підстав для його скасування.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 2270,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Групп» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 13 січня 2021 року № 4680701.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Групп» (адреса: 02094, місто Київ, вулиця Магнітогорська, будинок 1, офіс 603, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя К.Ю. Гарник