Справа № 160/13217/21
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2021-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2020 року керівник Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новопільської сільської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у якій позивач просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення Новопільської сільської ради № 1098- ХLІІІ/VІІ від 19.08.2020 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним рішенням ОСОБА_2 , який вітчимом чоловіка депутата Новопільської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 , надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу, проте ОСОБА_1 не повідомила сесію перед голосування за оспорюване рішення про наявність відповідного конфлікту інтересів, чим порушила вимоги статей 28 та 35 Закону України "Про запобігання корупції" та статті 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Наявність у ОСОБА_1 конфлікту інтересів під час прийняття оскарженого рішення встановлена постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 року у справі № 177/285/21, якою вказану особу притягнуто до адміністративної відповідальності. Звернення до суду із даним позовом саме органом прокуратури обумовлене відповіддю Новопільської сільської ради Дніпропетровської області, згідно із якої заходи судово-претензійного характеру щодо скасування спірного рішення не вживалися, сільська рада не буде звертатися до суду з позовною вимогою щодо визнання рішення недійсним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу у разі невизнання адміністративного позову протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали, надати відзив на позовну заяву. Однак, відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Пунктом 3 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що дана справа є справою незначної складності та згідно зі ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КА України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Рішенням Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 1098- ХLІІІ/VІІ від 19.08.2020 надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу площею 0,0036 га по АДРЕСА_3 з земель житлової та громадської забудови.

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2021 року у справі № 177/285/21, яке набрало законної сили 26.03.2021 року, ОСОБА_1 визнано винуватою, у тому числі, у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме в тому, що 19.08.2020 року остання на пленарному засіданні сільської ради вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів: будучи депутатом Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області VII скликання, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів, не повідомила про наявність у неї конфлікту інтересів та взяла участь у розгляді та проголосувала «ЗА» надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу ОСОБА_2 , який є вітчимом чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , з яким вона та її чоловік підтримує тісні сімейні стосунки та який згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» є її близькою особою.

За результатами голосування Новопільською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області ХLІІІ сесії VІІ скликання прийнято рішення № 1098- ХLІІІ/VІІ від 19.08.2020 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно із частинами першою та другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Статтею 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено те, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 під час вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу ОСОБА_2 не повідомила про наявність конфлікту інтересів, оскільки рішення, що приймалось радою, стосувалось ОСОБА_2 , який є вітчимом чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , з яким вона та її чоловік підтримує тісні сімейні стосунки та який згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» є її близькою особою.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 35 Закону України "Про запобігання корупції" у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Отже, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, така особа не має права брати участь у прийнятті відповідного рішення органом.

Частина перша статті 67 Закону України "Про запобігання корупції" встановлює, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Частина друга статті 35 Закону України "Про запобігання корупції" містить імперативну норму про заборону брати участь у прийнятті рішення органом у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і ОСОБА_1 вказану норму порушила.

Отже, в контексті зазначеної заборони, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі у голосуванні, а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахування наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 810/2500/16.

Вищевказане, на переконання суду, є безумовною підставою для визнання протиправним рішення Новопільської сільської ради № 1098- ХLІІІ/VІІ від 19.08.2020 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу», як такого, що прийнято з порушенням частини другої статті 35, статті 67 Закону України "Про запобігання корупції", статті 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", що свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені вище обставини та надані докази, суд робить висновок про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що суб`єктом владних повноважень не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву керівника Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області (50086, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, ) до Новопільської сільської ради Дніпропетровської області (53003, вул. Садова, буд. 46, с. Новопілля, Криворізький район, Дніпропетровська область, 53003), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новопільської сільської ради № 1098-ХLІІІ/VІІ від 19.08.2020 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу».

Судові витрати у справі не стягуються.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук