Справа № 440/3251/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 листопада 2021 року м. ПолтаваСправа № 440/3251/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі №440/3251/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити дії щодо перерахування та виплати суми недоплаченої гарантованої соціальної допомоги на дітей війни та відшкодування шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання перерахувати та виплатити за період з 01 січня 2006 року по 26 лютого 2019 року суму недоплаченої гарантованої соціальної допомоги на дітей війни та відшкодувати шкоду у вигляді упущеної вигоди за вказаний період повернуто позивачу у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду з позовними вимогами за період з 01 січня 2006 року по 26 лютого 2019 року, а також прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/3251/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині позовних вимог про зобов`язання перерахувати та виплатити за період з 27 лютого 2019 року суму недоплаченої гарантованої соціальної допомоги на дітей війни та відшкодувати шкоду у вигляді упущеної вигоди за вказаний період за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі №440/3251/19 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання перерахувати та виплатити за період з 27 лютого 2019 року суму недоплаченої гарантованої соціальної допомоги на дітей війни та відшкодувати шкоду у вигляді упущеної вигоди за вказаний період.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №440/3251/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі №440/3251/19 повернуто скаржнику.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про повернення судового збору в сумі 768,40 грн, помилково сплаченого за подання позовної заяви у цій справі, оскільки, на думку заявника, її позов стосувався вирішення соціального спору, за який згідно із Законом України "Про судовий збір" судовий збір не сплачується.

Надаючи оцінку заяві про повернення судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 133 вказаного Кодексу суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною восьмою статті 160 КАС України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Частинами третьою та п`ятою статті 161 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Положеннями статті 8 зазначеного Закону встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 вказаного Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З аналізу наведених положень слідує, що беручи до уваги майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити сторону від сплати судового збору повністю або частково за її клопотанням за наявності передбачених законом умов, зокрема предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. При цьому питання про належність сплати судового збору або наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" вирішується судом перед відкриттям провадження у справі, тобто клопотання про звільнення від сплати судового збору з огляду на майновий стан сторони та звільнення сторони від сплати судового збору відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" розглядається виключно перед закінченням судового розгляду справи .

Перевіряючи наявність підстав для повернення судового збору, суд не знаходить підстав, визначених частиною першою статті 7 Закону України "Про судовий збір", для повернення судового збору, виходячи з такого.

Так, частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою цієї статті за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Позивачем заявлено вимогу немайнового характеру.

Таким чином, сума судового збору за подання вказаного позову складала 768,40 грн /0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб/.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією АКБ "Індустріалбанк" №1596-27-003/С від 27 серпня 2019 року /а.с. 6/.

До позовної заяви позивачем не додавалися відповідно до вимог статей 160 та 161 КАС України документи, які підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір", та не заявлялося клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання цього позову згідно із положеннями статті 133 КАС України та статті 8 Закону України "Про судовий збір", а тому позивач не звільнена від сплати судового збору за подання цього позову ні в силу положень законодавства, ні внаслідок винесення судом відповідної ухвали.

Таким чином, при звернення до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у належному розмірі та обставини щодо внесення нею судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, або помилково відсутні.

Крім того, у цій справі відсутні обставини щодо повернення заяви або скарги, відмови у відкритті провадження у справі, залишення заяви або скарги без розгляду або закриття (припинення) провадження у справі.

Крім того, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі №440/3251/19 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання перерахувати та виплатити за період з 27 лютого 2019 року суму недоплаченої гарантованої соціальної допомоги на дітей війни та відшкодувати шкоду у вигляді упущеної вигоди за вказаний період, а відтак підстави для розподілу між сторонами судових витрат зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, заява ОСОБА_1 про повернення судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 132, 133, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір",

У Х В А Л И В:

Відмовити у задовольнити заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі №440/3251/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.І. Слободянюк