Справа № 640/4865/21
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 листопада 2021 року м. Київ № 640/4865/21

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрянська Я.І., ознайомившись із клопотанням про роз`єднання позовних вимог у справі

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК"

про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулися: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 ОСОБА_10 та інші з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк" про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2021 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2021 задоволено заяву представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву.

На адресу Окружного адміністративного суду надійшло клопотання від відповідача про роз`єднання позовних вимог у справі №640/4865/21, виділивши вимоги щодо кожного з позивачів в окреме провадження. В обґрунтування клопотання зазначено, що предметом позову є включення позивачів до переліку вкладників ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" за різними договорами, що свідчить про необхідність дослідження та вивчення кожного з зазначених договорів, правовідносини сторін, що виникли на їх підставі та визначення стану виконання зобов`язань за ними, що суттєво ускладнює вирішення спору та дослідження доказів. Крім того вказано, що позивачами не наведено суду пояснень, які б свідчили, що заявлені вимоги пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами, клопотання щодо необхідності об`єднання позовних вимог в одне провадження позовна заява не містить. Тому, на думку позивача, заявлені вимоги не можуть бути об`єднанні в одне провадження.

Дослідивши матеріали справи, зміст клопотання, оцінивши доводи, які в ньому наведені, вирішуючи питання, заявлене до розгляду, суд виходить з наступного.

Положенням ст. 129 Конституції України та ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно положень п.3 ч.3 ст. 44 КАС України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Порядок об`єднання і роз`єднання позовів врегульовані ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Так, згідно ч. 6 даної статті, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Суд вправі вирішити питання про об`єднання або роз`єднання позовів з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі.

Суд звертає увагу, що за змістом норм КАС України вбачається, що роз`єднання позовних вимог є правом, а не обов`язком суду. Таке право реалізується шляхом самостійного ініціювання питання про роз`єднання позовних вимог та/або розгляд такого питання за зверненням учасників справи.

При цьому, наслідки роз`єднання вимог позову мають сприяти вирішенню спору.

Інших умов відносно даного питання КАС не визначено.

Суд не приймає доводи відповідача стосовно наявності підстав для роз`єднання позовних вимог у вказаній справі, оскільки підставами для відмови позивачам щодо включення до переліку вкладників ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" є однорідними та полягають у визнанні нікчемними правочинів укладених з банком.

За таких обставин суд вважає безпідставними та не підтвердженими доводи відповідача про неможливість об`єднання судом вказаних позовних вимог в одному провадженні, оскільки позивачі звернувся до суду з позовом, обравши належний спосіб захисту свого порушеного права. В даному випадку, на переконання суду, розгляд позовних вимог в одному провадженні не перешкоджатиме виконанню завдання адміністративного судочинства, натомість проведення процедури роз`єднання, виділення вимог в окремі провадження, їх формування, передачі справи раніше визначеному складу суду матиме наслідком затягування судового процесу, що не є виправданим у межах справи, яка розглядається.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 01.12.2004 №18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.

Відповідно до статті 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.

Як свідчать матеріали справи підставою для звернення до суду є наявність однорідних вимог різних позивачів до одного й того самого відповідача. Вимоги випливають з одних і тих самих правовідносин, що виключає можливість роз`єднання вимог даного позову та задоволення клопотання відповідача з цього питання.

У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Про об`єднання справ в одне провадження або роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу (ч.7 ст. 172 КАС України).

Керуючись положеннями ст. 8, 44, 76, 172, 241 - 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про роз`єднання позовних вимог у справі №640/4865/21, - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та оскарженню окремо не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Я.І. Добрянська