Справа № 540/4926/21
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2021-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 р.м. ХерсонСправа № 540/4926/21
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 6676,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_1 займається підприємницькою діяльністю. Починаючи з 20.02.2019 у відповідача обліковується податковий борг у сумі 6676,80 грн. по єдиному податку з фізичних осіб, який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 28.01.2019 року №2524 по строкам сплати: 20.02.2019 на суму 834,60 гривень; 20.03.2019 на суму 834,60 гривень; 20.04.2019 на суму 834,60 гривень; 20.05.2019 на суму 834,60 гривень; 20.06.2019 на суму 834,60 гривень; 20.07.2019 на суму 834,60 гривень; 20.08.2019 на суму 834,60 гривень; 20.09.2019 на суму 834,60 гривень. Керуючись п. 59.1 ст. 59, ст. 89 ПК України боржнику направлено податкову вимогу від 09.04.2019 №1843-17 на суму 1669,20 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу від 09.04.2019 № 1843-17. Позивач з метою погашення податкового боргу просить стягнути його з відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 07.09.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, яке йому було роз`яснено ухвалою від 07.09.2021.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) займається підприємницькою діяльністю на підставі державної реєстрації Херсонською міською радою Херсонської області 15.01.2019 №0055727, взято на податковий облік до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 15.01.2019 №31.

ОСОБА_1 був зобов`язаний сплачувати єдиний податок з фізичних осіб в розмірі 20 % мінімальної заробітної плати, що в 2019 році становило 834 грн. 60 коп. щомісячно. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплачував єдиний внесок, тому станом03.08.2021 сума податкового боргу ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб склала 6676,80 грн., який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, що нараховані згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 28.01.2019 №2524.

Відповідно інформаційної бази даних Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі відповідач має відкриті розрахункові рахунки в установах банків.

Вирішуючи дані правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Згідно з п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України).

Пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Так, пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що контролюючим органом виставлена та направлена відповідачу податкова вимога від 09.04.2019 року №1843-17 на суму 1669,20 грн.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Із часу направлення податкової вимоги до часу звернення з даним позовом до суду відповідач був постійним боржником по єдиному податку з фізичних осіб. Зазначена обставина звільняє податковий орган від необхідності повторного направлення податкової вимоги.

Відповідно до пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З матеріалів справи слідує, що контролюючим органом також приймалося рішення про опис майна у податкову заставу.

Разом із тим, застосовані контролюючим органом заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу в добровільному порядку.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (п. 87.11 ст. 87 ПК України).

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до норм ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Як встановлено судом, зазначена заборгованість відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодних доказів сплати вказаного податкового боргу або інших належних доказів, які б спростували наведені позивачем доводи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням зазначеного суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 6676,80 грн (отримувач ГУК у Херсонській обл. /Херсонська МТГ/ 18050400, код отримувача - 37959517, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UА0021447, код класифікації доходів бюджету - 18050400).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 111020300