Справа № 160/10298/21
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2021-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Нікопольський завод технологічного оснащення" до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про скасування пунктів припису, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Нікопольський завод технологічного оснащення" до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про скасування пунктів 1, 11, 12 припису від 31.05.2021 року № 172/2.1-7/21.
В обґрунтування позову позивач посилався на очевидну протиправність окремих пунктів оскарженого припису, які не спрямовані на усунення конкретних порушень, а лише за своїм змістом містять запит на отримання документів, а також вимоги, що фактично спрямовані на втручання в господарську діяльність підприємства, що не відповідає меті та суті припису.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Тією ж ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався наданим правом і надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позову. В обґрунтування відзиву вказав, що винесений відносно позивача припис спрямований на усунення останнім вимог екологічного законодавства України, а також виконання ним тих зобов`язань, що були взяті тими чи іншими дозвільними документами.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що підприємство є юридичною особою приватного права, видами діяльності якого є виробництво інструментів (код КВЕД 25.73), виробництво чавуну, сталі та феросплавів (код КВЕД 24.10), виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (код КВЕД 25.11).
Предметом спору у цій справі є окремі пункти Припису № 172/2.1-7/21, винесеного 31.05.2021 року відповідачем за результатом проведеного заходу державного нагляду (контролю) у формі планової перевірки Приватного акціонерного товариства "Нікопольський завод технологічного оснащення", яка була оформлена Актом перевірки № 171/2.1-7/21, в якому зафіксовано виявлені порушення у 10 пунктах, з яких позивач не погоджується тільки з порушеннями, наведеними в 3 пунктах, які і стали підставою для зобов`язання позивача до вчинення певних дій, що саме і означено у пунктах 1, 11, 12 Припису № 172/2.1-7/21, які оскаржуються у цій справі.
При цьому, позивачем не оскаржувався порядок та підстави проведення перевірки, а також не ставиться під сумнів повноваження та компетенцію осіб, що її здійснювали. Позивач виразив не згоду із зазначеними пунктами припису у зв`язку з чим і звернувся до суду із цим позовом.
Так, пунктом 1 оскарженого припису, з терміном виконання до 01.11.2021 року позивачеві приписано розробити звіт з оцінки впливу на довкілля на проведення планової діяльності з реконструкції, ліквідації (демонтажу) об`єктів обладнання ливарного цеху підприємства та погодити згідно з вимогами чинного законодавства.
Ця вимога обумовлена висновком відповідача з приводу того, що на підприємстві здійснюється ліквідації та демонтаж ливарного цеху, а відтак, зважаючи, що така діяльність (ліквідація) об`єктів безпосередньо підпадає під визначення поняття «планова діяльність», позивачеві й зобов`язано розробити звіт з оцінки впливу на довкілля за наведеним пунктом припису.
Позивач же зазначає, що відповідач займається підміною понять, адже цей не демонтується, а лише законсервований до певного моменту.
Надаючи оцінку таким доводам учасників справи суд виходить із того, що правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» (далі Закон).
Статтею 1 Закону визначено, що вплив на довкілля (далі - вплив) - будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів;
планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 3 Закону, здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.
Оцінці впливу на довкілля не підлягає планована діяльність, спрямована виключно на забезпечення оборони держави, ліквідацію наслідків надзвичайних ситуацій, наслідків антитерористичної операції на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Перша категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля і підлягають оцінці впливу на довкілля, включає: чорну та кольорову металургію (з використанням руди, збагаченої руди чи вторинної сировини, із застосуванням металургійних, хімічних або електролітичних процесів).
Забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.
За позицією інспекції, на підприємстві здійснюються саме демонтаж ливарного цеху на підтвердження чого до матеріалів справи додано копії фотоматеріали, а також акт прийому-передачі від 31.12.2019 року.
Проте, суд не може погодитись із такими доводами відповідача, адже надані фото та означений акт ніяким чином не доводять наведених обставин. На фото зображено лише певне технологічне обладнання, а також сировина, як от: пісок, вапно та інше. Будь-яких явних слідів демонтажу ці фото не містять, не завершені роботи із заміни плитки не є демонтажем обладнання. Акт прийому-передачі від 31.12.2019 року також не встановлює наведених обставин, адже містить тільки перелік певних основних засобів без зазначення того чи іншого обладнання, що підлягає демонтажу та навпаки, у ньому містяться посилання на рішення комісії щодо консервації цих засобів з метою їх збереження.
Ураховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача щодо протиправності пункту 1 оскарженого припису.
Разом з тим, суд вважає безпідставними посилання позивача на необґрунтованість пункту 11 оскарженого припису, яким з терміном виконання до 30.06.2021 року позивачеві приписано надати підтверджуючі документи щодо усунення порушень, яке відбулось 26.09.2017 року і проведення налагоджувальних робіт для досягнення нормативів викидів від ДВ № 47 (труба електропечі ДСП 3А № 3), а також надати довідку щодо кількості годин роботи за період з 26.09.2017 року до моменту усунення порушення.
Позиція позивача у цій частині зводиться до того, що у такому вигляді пункт припису спрямований лише на витребування документів, а не на усунення тих чи інших порушень, тобто за змістом фактично являє собою запит на отримання інформації, а не спосіб усунення порушень, що не відповідає меті припису.
З цього приводу суд зазначає, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»№ 877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
За приписами ч. 1 ст. 6 Закону №877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 877-Vорган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків.
Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 Закону №877 припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
З аналізу вищенаведеного випливає те, що припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства, заходи якого мають бути спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульованими та конкретизованими.
Статтею 10 Закону України «Про атмосферне повітря» визначено обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.
Так, підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, у тому числі:
здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;
вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів;
забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;
здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік;
забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок;
забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин;
використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел;
Ця Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами здійснених юридичними особами незалежно від форми власності та господарювання, фізичними особами - підприємцями, а також юридичними особами - нерезидентами (далі - суб`єкти господарювання) та застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного нагляду (контролю) за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в частині охорони атмосферного повітря (пункти 1.2 та 1.4).
Пунктом 3.11 Методики передбачено, що час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з дати початку вчинення порушення до моменту його усунення з урахуванням фактично відпрацьованого часу.
Інформацію про фактичний відпрацьований час в режимі наднормативного викиду (в годинах) надає суб`єкт господарювання по кожному джерелу викиду (утворення). У разі не надання суб`єктом господарювання інформації протягом 15 календарних днів з моменту отримання письмового запиту (припису) фактичний час роботи джерела викиду вважати 24 годинним на добу.
Тобто, час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з дати початку вчинення порушення до моменту його усунення з урахуванням фактично відпрацьованого часу та у разі не надання суб`єктом господарювання інформації з моменту отримання письмового запиту (припису) фактичний час роботи джерела викиду вважається 24 годинним на добу.
При цьому, наведеною нормою передбачено, що таку інформацію суб`єктом господарювання надає у відведений час з моменту отримання припису, що спростовує доводи позивача, що запит тої чи іншої інформації у формі припису не відповідає його меті.
За викладених обставин суд знаходить обгрунтованою вимогу 11 оскарженого припису, оскільки з огляду на покладені на відповідача функції, останній вправі вимагати від суб`єктів господарювання інформацію та копію відповідних документів з метою перевірки дотримання ними екологічного законодавства України, а також виконання тих зобов`язань, що були взяті тими чи іншими дозвільними документами.
Слід також зазначити, що ці порушення мали місце на момент проведення перевірки та зафіксовані в акті перевірки № 171/2.1-7/21 (п.10 підприємством не надано документів щодо проведення налагоджувальних робіт для досягнення нормативів викидів від ДВ № 47 (труба електропечі ДСП 3А № 3), а також надати довідку щодо кількості годин роботи за період з 26.09.2017 року до моменту усунення порушення), що також спростовує доводи підприємства у цій частині. Наданий під час перевірки протокол вимірювання від 19.05.2017 року ДВ № 47 наведених обставин не спростовує, адже у в порушення п. 3.12 Методики вимірювання проведено без представників інспекції
Посилання позивача на судову практику з зазначеної категорії справ, без врахування особливостей та обставин по конкретній справі, не може мати наслідком застосування тієї чи іншої правової позиції суду касаційної та/або апеляційної інстанції, оскільки суд надає оцінку конкретним обставинам справи у відповідності до законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Стосовно пункту 12 оскарженого припису, з терміном виконання до 30.06.2021 року, яким позивачеві приписано обладнати стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря місяцями відбору проб (вимірювальними портами) у відповідності до вимог нормативної документації суд зазначає про таке.
Так, Актом перевірки № 171/2.1-7/21 зафіксовано, що стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря місяцями відбору проб не обладнані вимірювальними портами у відповідності до вимог нормативної документації ДСТУ 8725:2017, 8726:2017
Також позивачем не заперечується, що деякі димові труби не обладнані портами чи отворами, оскільки, по-перше, це не передбачено їх паспортами, а по-друге втручання в цілісність та конструкцію таких труб призведе до негативних наслідків як до навколишнього середовища так і до господарської діяльності підприємства.
На думку позивача, заявлена у цьому пункті припису вимога не є пропорційною, оскільки спрямована на досягнення мети вимірювання викидів забруднюючих речовин, яка може бути досягнута без втручання у цілісність димових труб, а шляхом проведення відповідного розрахунку за правилами Методики.
При цьому, вимоги щодо облаштування вимірювальних портів є вимогами отриманого підприємством дозволу та спрямовані на усунення порушень у сфері охорони атмосферного повітря, а не втручанням у його господарську діяльність.
При прийнятті рішення судом враховано також попередні заходи нагляду підприємства з виданням відповідних розпорядчих документів, які позивачем виконано не були.
Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування пункту 1 оскарженого припису.
Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 КАС України, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Нікопольський завод технологічного оснащення" задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати пункт 1 припису від 31.05.2021 року № 172/2.1-7/21.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Нікопольський завод технологічного оснащення" понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 756, 65 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна