Справа № 480/6355/21
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2021 року Справа № 480/6355/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/6355/21 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , і з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з ОСОБА_1 податковий борг загальною сумою 13 297,82 грн, а саме:
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, вказує на те, що відповідно до виконавчого провадження № 66014393, відкритого на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1243-52У від 15.02.2021 Головного управління ДПС у Сумській області, зазначена сума податкового боргу в розмірі 13 297 грн 82 коп, визначена у позовній заяві, вже стягується старшим державним виконавцем на користь позивача, а тому Головному управлінню ДПС у Сумській області слід відмовити в задоволенні його позовних вимог повністю з метою уникнення подвійного стягнення з відповідача податкового боргу.
У відповіді на відзив, позивач звертає увагу суду на те, що податкова вимога та вимога про сплату боргу (недоїмки) є різними документами та суми боргу, зазначені в них, не стосуються один одного, адже у вимозі зі сплати боргу (недоїмки) рахується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а податкова вимога містить податковий борг з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11011001), з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) та суми податкового боргу, що сформована на підставі самостійно визначеного податкового зобов язання в податкових деклараціях про майновий стан і доходи № 2714 від 26.04.2019 на суму 670,14 грн та № 2215 від 30.06.2020 на суму 972,00 грн. У зв`язку з цим, позивач вважає, що твердження відповідача стосовно подвійного стягнення податкового боргу не відповідають дійсності.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Сумській області як платник податків.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.
Згідно із ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до п. 177.5. З ст. 177 Податкового кодексу України остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.
Згідно з п. 177.5. 3 ст. 177 Податкового кодексу України, фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, тобто протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України).
Також у відповідача наявний податковий борг з податку на військовий збір у загальному розмірі 1 642,14 грн, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, який сформований на підставі самостійно визначеного податкового зобов`язання в податкових деклараціях про майновий стан і доходи № 2714 від 26.04.2019року на суму 670,14 грн. т&№ 2215 від 30.06.2020року на суму 972,00 грн.
Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Податковим кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до ст. 59 ПК України відповідачеві була направлена податкова вимога №4853-13 від 08.10.2020 на податкову адресу ОСОБА_1 .
З моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога від 08.10.2020 №4853-13, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.
Вказана заборгованість відповідача не підлягає списанню та розстроченню на підставі ст.101 ПК України.
Пунктом 95.1 ст.95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи.
Як вбачається з розрахунку податкової заборгованості та витягу з інтегрованої картки платника, заборгованість відповідача залишається не сплаченою та складає у загальному розмірі 13 297,82 грн.
Щодо посилання ОСОБА_1 стосовно подвійного стягнення податкового боргу згідно виконавчого провадження №66014393, відкритого на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1243-52-У від 15.02.2021, то суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2020 була сформована податкова вимога на суму 13 297,82 грн №4853-13 та направлена на податкову адресу ОСОБА_1 .
У вищевказаній податковій вимозі була вказана сума податкового боргу в розмірі 13 297,82 грн, що була винесена у зв`язку з наявністю податкового боргу з військового збору, шо сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11011001), з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) та суми податкового боргу, що сформована на підставі самостійно визначеного податкового зобов язання в податкових деклараціях про майновий стан і доходи № 2714 від 26.04.2019 року на суму 670,14 грн та № 2215 від 30.06.2020 на суму 972,00 грн.
Відтак, суд зауважує, що податкова вимога та вимога про сплату боргу (недоїмки) є різними документами та суми боргу зазначені в них не стосуються один одного, адже у вимозі зі сплати боргу (недоїмки) рахується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а податкова вимога містить податковий борг з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11011001), з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) та суми податкового боргу, що сформована на підставі самостійно визначеного податкового зобов язання в податкових деклараціях про майновий стан і доходи № 2714 від 26.04.2019 року на суму 670,14 грн та № 2215 від 30.06.2020 на суму 972,00 грн.
У зв`язку з цим, твердження відповідача стосовно подвійного стягнення податкового боргу не відповідають дійсності.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька