Справа № 640/24369/21
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

08 листопада 2021 року м. Київ№ 640/24369/21
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, адміністративну справу

за позовом Національної академії внутрішніх справ

до ОСОБА_1

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Національна академія внутрішніх справ (далі - позивач, НАВС) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30 761, 34 грн, пов`язану з утриманням у навчальному закладі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідача звільнено зі служби в міліції за власним бажанням до відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання, а відтак наявні підстави для стягнення коштів, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі.

У відзиві (т. 1 а.с. 59-69) відповідач посилається на те, що позивач пропустив строк звернення до суду, а також вважає причини пропуску такого строку неповажними.

Крім того, відповідач стверджує про відсутність підстав для стягнення таких коштів.

Всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з даною позовною заявою, провадження по якій (справа № 760/8272/16-ц) відкрито 27 травня 2016 року відповідною ухвалою (https://reyestr.court.gov.ua/Review/58062694).

19 вересня 2019 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва (т. 1 а.с. 36) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/84433250) провадження по цивільній справі за позовом НАВС до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, закрито та роз`яснено позивачу право на звернення до суду з даним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача у заяві про поновлення строку на подання позовної заяви (т. 1 а.с. 37-38) стверджує, що позивач не отримував інформації про стан розгляду справи, з огляду на що звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою, за результатами розгляду якої листом від 05 липня 2021 року № 1.4/965/2021 (т. 1 а.с. 27) позивачу повідомлено, що ухвалою від 19 вересня 2019 року провадження у справі закрито, до якої додано копію такої ухвали.

При цьому, представник позивача у заяві стверджує про отримання ухвали від 19 вересня 2019 року - 11 серпня 2021 року, в той час як звернувся до суду вже з даним позовом, згідно з відбитком поштового штемпеля, 27 серпня 2021 року (т. 1 а.с. 41 на звороті).

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суд від 13 березня 2019 року у справі № 723/18/17 (провадження № 14-563цс18), спори, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат, відбувається після її звільнення з державної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, для звернення до суду з вказаним позовом встановлено місячний строк.

Одночасно, суд звертає увагу, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Аналогічні положення містяться в статті 44 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, як положеннями КАС України, так і положеннями Цивільного процесуального кодексу України, чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у розгляді судом позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у пункті 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана, з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В контексті викладеного суд зазначає, що в даному випадку саме позивач був зобов`язаний з розумним інтервалом часу добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами упродовж усього періоду після подання ним позову та самостійно цікавитись провадженням у справі.

Однак, незважаючи на це, після подання позову до суду та відкриття провадження (27 травня 2016 року) позивач не проявив жодного інтересу до поданого ним позову, ні в межах встановленого строку розгляду справи, ні до моменту закриття провадження у справі 19 вересня 2019 року. І лише у червні 2021 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою щодо стану розгляду справи.

Тобто, ініціюючи розгляд справи у суді шляхом подання позову, усвідомлюючи встановлені процесуальним законом строки розгляду справи, НАВС жодного разу за більш, ніж п`ять років, не поцікавився її рухом.

У відповідності до змісту статті 121 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивачем не доведено наявності обставин, що перешкоджали йому звернутись до суду в межах строку, визначеного статтею 122 КАС України, та становили об`єктивно непереборні перешкоди, які пов`язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права на звернення до суду.

Разом з тим, суд зауважує, що ненаправлення позивачу копії ухвали про закриття провадження у справі не може свідчити про поважність причин пропуску такого строку, оскільки вказана обставина не є незалежною від його волі та не пов`язана з дійсними істотними перешкодами та труднощами. За виявлення належної активності та небайдужості, існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на звернення до суду у встановлений законом строк. Подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду, зокрема, від 26 березня 2020 року у справі № 805/2688/18-а (адміністративне провадження № К/9901/29555/19), від 24 березня 2021 року у справі № 285/4196/17 (адміністративне провадження № К/9901/26188/19), від 29 квітня 2021 року у справі № 826/12038/17 (адміністративне провадження № К/9901/4194/20).

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, а також з огляду на те, що підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем у заяві, визнані судом неповажними, суд вважає, що НАВС пропустила строк звернення до адміністративного суду, а відтак позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 6, ч. 3 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 248, 241-245, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Національної академії внутрішніх справ (03035, місто Київ, площа Солом`янська, будинок 1; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення коштів, залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно з ч. 3 ст. 240 КАС України ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.В. Вовк