Справа № 420/11220/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою кредитної спілки «КАСА» (65048, м. Одеса, вул. Троїцька, 33-А, приміщення 404; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними (незаконними) дій щодо невизнання звіту про використання доходів неприбуткової організації за 2020 рік № від 26.02.2021 р.,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява кредитної спілки «КАСА» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправними (незаконними) дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо невизнання поданою кредитною спілкою «КАСА» до Головного управління ДПС в Одеській області Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік № від 26.02.2021р. як податкової декларації;

стягнути на користь кредитної спілки «КАСА» з Головного управління ДПС в Одеській області сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що кредитна спілка «КАСА» є неприбутковою організацією, оскільки їй 31.10.2016р. присвоєно ознаку неприбутковості 0048 (рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС В Одеській області № 397/12-1 від 31.10.2016р.). 26.02.2021р. кредитною спілкою «КАСА» подано засобами електронного зв`язку до Головного управління ДПС в Одеській області у встановлені законодавством порядку та строки Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік, якому присвоєно № , проте 30.04.2021р. на адресу кредитної спілки «КАСА» надійшов лист від 13.04.2021р. про невизнання поданого звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік № від 26.02.2021р. як податкової декларації. Позивач вважає, що невизнання наданої кредитною спілкою «КАСА» звітності як податкової декларації не ґрунтується на приписах чинного законодавства та призводить до порушення прав позивача.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №41961/21 від 02.08.2021р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що кредитною спілкою «КАСА» 26.02.2021 р. до ДПІ у Приморському районі м.Одеси надано Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік. Згідно інформації ІТС «Податковий блок» Кредитну спілку «КАСА» було виключено з Реєстру неприбуткових установ та організацій з 01.07.2017 р. згідно рішення №156 від 28.02.2018 р. Таким чином, Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік надано з порушенням вимог пп. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133, п. 48.3 ст.48 ПК України. Про невизнання вищезазначеної звітності як податкової декларації, платника повідомлено листом №9385/6/15-32-18-07-10 від 13.04.2021 р.

Від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № ЕС/1665/21 від 09.08.2021р.).

Ухвалою від 05.07.2021 р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Ухвалою суду від 06.09.2021р. зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали належним чином засвідчену копію рішення про виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій кредитної спілки КАСА; призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 30.09.2021 р.

Ухвалою суду від 30.09.2021 р., яка занесена до протоколу засідання, підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.10.2021р., яке було перенесено на 26.10.2021р.

Ухвалою суду від 26.10.2021р. відкладено судове засідання на 04.11.2021 р.; зупинено провадження по справі до 04.11.2021 р.

До судового засідання 04.11.2021 р. сторони не з`явились, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином та завчасно. Будь-яких клопотань, зокрема, про визнання поважними причин неявки, відкладення судового засідання, від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 08.11.2021р. поновлено провадження у справі.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021р. кредитною спілкою «КАСА» подано засобами електронного зв`язку до Головного управління ДПС в Одеській області (Приморський район м. Одеси) Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік, якому було присвоєно реєстраційний № (а.с. 6-9).

30.04.2021 р. на адресу кредитної спілки «КАСА» надійшов лист Головного управління ДПС в Одеській області від 13.04.2021 р. (вих. №9385/6/15-32-18-07-10) про невизнання поданого кредитною спілкою «КАСА» Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік № від 26.02.2021р. як податкової декларації (а.с. 10-11).

Вважаючи, що невизнання поданої кредитною спілкою «КАСА» звітності, як податкової декларації, не ґрунтується на нормах законодавства, суперечить положенням Податкового кодексу України, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з пп. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 ПК України неприбутковим підприємством, установою та організацією для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників у розумінні Цивільного кодексу України), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду, іншим юридичним особам, що здійснюють недержавне пенсійне забезпечення відповідно до закону (для недержавних пенсійних фондів), або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, та житлово-будівельні кооперативи;

внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Положення абзаців третього і четвертого цього підпункту щодо вимог наявності установчих документів не поширюються на бюджетні установи.

Зареєстровані установи та організації (новостворені), які подали в установленому порядку документи для внесення до Реєстру неприбуткових установ та організацій під час або протягом 10 днів з дня державної реєстрації та які за результатами розгляду цих документів внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій, для цілей оподаткування вважаються неприбутковими організаціями з дня їх державної реєстрації.

Згідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Відповідно п.46.2. ст.46 ПК України платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Фінансова звітність, що складається та подається відповідно до цього пункту платниками податку на прибуток та неприбутковими підприємствами, установами та організаціями, є додатком до податкової декларації з податку на прибуток (звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації) та її невід`ємною частиною.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, визначені пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, подають звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (професійні спілки, їх об`єднання та організації профспілок, утворені в порядку, визначеному законом, звітують у разі порушень пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу), та річну фінансову звітність.

Відповідно до п. 48.3 ст.48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків;найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Як встановлено судом, 26.02.2021р. позивачем подано засобами електронного зв`язку до Головного управління ДПС в Одеській області Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік, якому було присвоєно реєстраційний № (а.с. 6-9).

Проте, листом Головного управління ДПС в Одеській області від 13.04.2021 р. (вих. №9385/6/15-32-18-07-10) повідомлено позивача про невизнання поданого кредитною спілкою «КАСА» Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік № від 26.02.2021р. як податкової декларації, оскільки звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік надано з порушенням вимог пп. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133, п. 48.3 ст.48 ПК України.

Відповідно до п.49.8 ст.49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з п. 49.9 ст. 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Таким чином, прийняття податкової декларації органом державної податкової служби є, по суті, формальним рівнем податкового контролю, під час якого працівник контролюючого органу здійснює візуальну перевірку декларації та її аналіз за формальними ознаками. В свою чергу, підставою для невизнання податкової декларації податковою звітністю є такі дефекти її заповнення, які впливають на порядок адміністрування податку.

Крім того суд зазначає, що згідно пп.49.11.1 п.49.11. ст.49 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.

При цьому, як встановлено судом, 26.02.2021р. кредитною спілкою «КАСА» подано засобами електронного зв`язку до Головного управління ДПС в Одеській області Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік, який було прийнято податковим органом та вказаному звіту було присвоєно реєстраційний № (а.с. 6-9).

Отримавши 26.02.2021р. звіт кредитної спілки «КАСА» відповідач на виконання приписів пп.49.11.1 п.49.11. ст.49 ПК України не надавав позивачу письмового повідомлення про відмову у прийнятті його Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік із зазначенням причин такої відмови протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.

Натомість, більш як через два місяці з дня отримання Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік направив на адресу позивача лист від 13.04.2021 р. (вих. №9385/6/15-32-18-07-10) про невизнання поданого кредитною спілкою «КАСА» Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік як податкової декларації.

При цьому, у вказаному листі конкретних причин невизнання Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік, поданого кредитною спілкою «КАСА» 26.02.2021р., наведено не було. Лише у відзиві на позовну заяву податковий орган пояснив, що згідно інформації ІТС «Податковий блок» Кредитну спілку «КАСА» було виключено з Реєстру неприбуткових установ та організацій з 01.07.2017 р. згідно рішення №156 від 28.02.2018 р.

Разом з тим, відповідачем на виконання ухвали суду від 06.09.2021р. не надано належним чином засвідчену копію рішення про виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій кредитної спілки КАСА, а надано лише роздруківку такого рішення, що не містить ані підписів посадових осіб, що його прийняли, ані печатки, ані відомостей щодо отримання такого рішення платником податків, відтак не є належним доказом обставин, на які посилається відповідач в обґрунтування правової позиції.

Разом з тим, за приписами ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень останній не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких умов податковим органом не дотримано вимоги пп.49.11.1 п.49.11. ст.49 ПК України, а саме порушено терміни надання податковими органами письмового повідомлення про відмову у прийнятті Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік.

З огляду на зазначене та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що не визнаючи поданого кредитною спілкою «КАСА» до Головного управління ДПС в Одеській області Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік № від 26.02.2021р. як податкової звітності відповідач діяв не у спосіб, передбачений 49 ПК України.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Головного управління ДПС в Одеській області щодо невизнання поданого кредитною спілкою «КАСА» до Головного управління ДПС в Одеській області Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік № від 26.02.2021р. як податкової звітності.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача судового збору у розмірі 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов кредитної спілки «КАСА» (65048, м. Одеса, вул. Троїцька, 33-А, приміщення 404; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними (незаконними) дій щодо невизнання звіту про використання доходів неприбуткової організації за 2020 рік № від 26.02.2021 р.,- задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Одеській області щодо невизнання поданого кредитною спілкою «КАСА» до Головного управління ДПС в Одеській області Звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за 2020 рік № від 26.02.2021р. як податкової звітності.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь кредитної спілки «КАСА» (65048, м. Одеса, вул. Троїцька, 33-А, приміщення 404; ) судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Самойлюк Г.П.