Справа № 480/4222/21
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2021 року Справа № 480/4222/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соп`яненка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Фостенка Віталія Миколайовича про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що при розгляді ним, як декржавним кадастровим реєстратором, поданих позивачем документів було встановлено, що вони не відповідають вимогам чинного законодавства України, а саме, земельна ділянка як частка (пай) не сформована (відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою), а також земельна ділянка з якої планується виділити земельну частку (пай) перебуває в оренді (відповідно до п. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у користуванні передаються у власність чи користування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом). Таким чином, було прийнято оскаржуване рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27.08.2018 визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну частку (пай) в розмірах, які були на час розпаювання в КСП "Нива" із земель резервного фонду та запасу сільськогосподарського призначення на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с.27-29).
Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 05.08.2019 роз`яснено рішення Лебединського районного суду Сумської області від 27.08.2018 по справі №580/1211/18 в частині зазначення площ земельних ділянок, на які визнається право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: рілля 2, 5888 га, (кон. №220), сінокос 0,3753 га (кон.№217), пасовище 0,1013 га (кон №270), які мають бути виділені йому у власність як земельна частка (пай) та існували на час розпаювання в КСП "Нива" із земель резервного фонду та запасу сільськогосподарського призначення на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с.31).
На замовлення позивача, фізичною особою - підприємцем було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 за цільовим використанням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с.12-61).
10.03.2021 позивач через представника звернувся із заявою про внесення відомостей (змін) до Державного земельного кадастру.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року №3613 VI (далі - Закон №3613-VI) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
У відповідності до ч. 5 ст. 5 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Згідно із ч. 4 ст. 9 Закону № 3613-VI державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 9 Закону № 3613-VI державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.
У відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону № 3613-VI для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.
Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону № 3613-VI державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.
Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі Порядок 1051).
Згідно до пункту 67 Порядку 1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.
Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".
Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:
текст документів має бути написаний розбірливо;
документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;
документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.
Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення відповідачем) підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:
розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;
подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;
невідповідність поданих документів вимогам законодавства;
знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Відповідно до пункту 70 Порядку № 1051 державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.
У відповідності до пункту 107 Порядку 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.
Пунктом 103 Порядку 1051 визначено, що відмова у здійсненні державної реєстрації обмеження у використанні земель (змін до нього) надається у разі, коли:
1) обмеження згідно із законом не підлягає державній реєстрації;
2) обмеження встановлюється на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;
3) із заявою про державну реєстрацію обмеження у використанні земель звернулася неналежна особа;
4) подані документи не відповідають вимогам законодавства;
5) заявлене обмеження вже зареєстроване.
Відповідно до пп.1 пункту 109 Порядку 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.
Згідно пункту 111 Порядку 1051 державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:
- відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;
- електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;
За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:
- здійснює державну реєстрацію земельної ділянки;
- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;
- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);
- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;
- приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70,73, 77-85 цього Порядку в разі:
- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;
- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;
- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.
Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У цій справі предметом спору є протиправні, на думку позивача, дії державного кадастрового реєстратора Відділу у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, що полягають у відмові у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.
Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за результатом розгляду заяви, поданої позивачем, слугувала невідповідність документів вимогам ст. 79-1 Земельного кодексу України, а саме, земельна ділянка як частка (пай) не сформована та п. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, оскільки земельна ділянка з якої планується виділити земельну частку (пай) перебуває в оренді.
Відповідно до ч. ч. 1- 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється:
у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;
шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;
шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;
за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);
за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
З технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вбачається, що земельна ділянка як частка (пай) не сформована, їй не присвоєно кадастровий номер, а отже відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України, у відповідача не було підстав для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.
За викладених обставин, рішення по суті звернення прийняте суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.
З огляду на висновки суду про правомірність оскаржуваного рішення про відмову, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Лебединському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Фостенка Віталія Миколайовича про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко