Справа № 300/4797/21
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"08" листопада 2021 р. справа № 300/4797/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом приватного підприємства "Фармацевтична компанія "Здорова родина" до Тлумацької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача комунальне некомерційне підприємство "Тлумацька центральна міська лікарня" Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.08.2021 за № 984-10/2021,-
В С Т А Н О В И В:
Приватне підприємство "Фармацевтична компанія "Здорова родина" звернулось до суду з позовом до Тлумацької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача комунальне некомерційне підприємство "Тлумацька центральна міська лікарня" Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.08.2021 за № 984-10/2021.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог частини 2 статті 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оскаржуваним рішенням виключено об`єкт оренди нежитлове приміщення за адресою м. Тлумач, вул. Винниченка, 84, загальною площею 63,5 м.кв., з Переліку першого типу об`єктів, що перебувають у комунальній власності, вже після проведення аукціону. Оскільки за наслідками проведеного аукціону позивач переміг, як учасник, який надав найбільшу цінову пропозицію, то оскаржуване рішення порушує його право, як потенційного орендаря і переможця аукціону, на укладення договору оренди комунального майна.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 відкрито провадження у даній справі.
19.10.2021 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло пояснення третьої особи, згідно з яким комунальне некомерційне підприємство "Тлумацька центральна міська лікарня" Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 25.10.2021. У відзиві відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.
01.11.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій просить позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач своїм правом на подання заперечення не скористався.
Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено таке.
Орендодавцем та балансоутримувачем об`єкта оренди виступило Комунальне некомерційне підприємство "Тлумацька центральна міська лікарня" Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області.
Об`єкт оренди включено до Переліку першого типу рішенням Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області вiд 11.03.2021 за №343-5/2021 (а.с.8-10).
Як зазначає позивач, 09.08.2021 року ПП "Фармацевтична компанія "Здорова родина" з метою участі в аукціоні подало відповідну заяву та всі інші необхідні документи, сплатило реєстраційний та гарантійний внески, зареєструвалося в якості учасника аукціону.
10.08.2021 відбувся електронний аукціон, за результатами якого переможцем стало ПП "Фармацевтична компанія "Здорова родина", як учасник, який надав найбільшу цінову пропозицію (а.с.11).
16.08.2021 орендодавець оприлюднив повідомлення про відміну аукціону, зазначивши в якості підстави такої відміни рішення Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 12.08.2021 за №984-10/2021 "Про виключення об`єкту оренди з Переліку першого типу об`єктів, що перебувають у комунальній власності" (а.с.12).
Вказаним рішенням Тлумацька міська рада вирішила виключити з Переліку першого типу об`єктів, що перебувають у комунальній власності Тлумацької міської територіальної громади для передачі в оренду на аукціоні, затвердженого рішенням Тлумацької міської ради від 11.03.2021 за №343-5/2021, а саме: нежитлове приміщення будівлі Тлумацької ЦМЛ, площею 63,5 кв.м., яке за адресою: м. Тлумач, вул. Винниченка, 84, оскільки необхідне балансоутримувачу для власних потреб.
Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС України).
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Відтак КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.
Крім того, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень. Визначаючи предметну юрисдикцію справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії чи рішення суб`єкта владних повноважень.
Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо прийняте рішення стосується набуття речового права, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.
Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно із частиною другою статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права.
Згідно зі статтею 2 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.
Отже, сама по собі участь органу місцевого самоврядування у спірних правовідносинах не дає підстав для віднесення такого спору до категорії публічно-правових, оскільки визначальною ознакою для встановлення юрисдикції, до якої має бути віднесено спір, є суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.
Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач (учасник та переможець аукціону, потенційний орендар) звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Тлумацької міської ради на захист своїх прав та інтересів як переможця аукціону та потенційного орендаря на укладення договору оренди комунального майна.
При цьому, суд зазначає, що Тлумацька міська рада не здійснювала владних управлінських функцій і не виступала у цих відносинах як суб`єкт владних повноважень, а лише діяла як рівноправний учасник майнових відносин і власник такого комунального майна, а тому вирішення цього спору не належить до юрисдикції адміністративних судів.
Викладене свідчить про те, що спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Європейський суд з прав людини у пункті 44 рішення від 25.02.1993 у справі "Доббертен проти Франції" зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).
Враховуючи, що юрисдикція адміністративних судів на спірні правовідносини не поширюється, у даному випадку підлягають застосування наслідки передбачені пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, а тому, захист прав, за захистом яких позивач звернувся до суду з даним позовом, слід здійснювати за правилами господарського судочинства, що в свою чергу виключає можливість розгляду даної справи за правилами адміністративного судочинства, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.
Відповідно до частини першої статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 143, 241, 238, 239, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Провадження у справі за позовом приватного підприємства "Фармацевтична компанія "Здорова родина" до Тлумацької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача комунальне некомерційне підприємство "Тлумацька центральна міська лікарня" Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.08.2021 за № 984-10/2021 - закрити.
Роз`яснити приватному підприємству "Фармацевтична компанія "Здорова родина", що заявлені позовні вимоги відносяться до юрисдикції господарських судів та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Матуляк Я.П.