Справа № 600/5379/21-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2021-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

09 листопада 2021 р. м. Чернівці Справа № 600/5379/21-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним наказу,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2021 р. позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити дію Наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1245-п від 09.09.2021 р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 " до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що оскільки листом від 21.10.2021 р. відповідачем повідомлено, що податкова перевірка, яка призначена згідно оскаржуваного наказу, не проведена, то невжиття заходів забезпечення позову може спричинити негативні наслідки для позивача. Так фактичне проведення перевірки зробить неможливим ефективний захист порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки може виникнути необхідність додаткового пред`явлення позову про оскарження майбутніх результатів перевірки, що значно утруднить захист прав позивача.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Так судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 09.09.2021 р. №1245-п вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з 18.10.2021 р. тривалістю 5 робочих днів.

Як вбачається із матеріалів справи, за наслідками проведеної документальної перевірки ОСОБА_1 був складений акт документальної перевірки №4497/24-13-07-09-11/ НОМЕР_1 від 28.10.2021 р., який був надісланий засобами поштового зв`язку 28.10.2021 р.

Відтак, на день розгляду цієї заяви - 09.11.2021 р. - перевірка вже здійснена відповідачем. Отже, зупинення дії наказу №1245-п від 09.09.2021 р. не призведе до виконання мети забезпечення позову.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає про відсутність передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя І.В. Маренич