Справа № 380/19170/21
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ
08 листопада 2021 року м. Львів
Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ФАХ» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Львівській області Кривовнос В.Л. по складанню Акта про неможливість проведення заходу державного контролю № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441 від 17 червня 2021 року;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС від 24 вересня 2021 року Головного управління Держпраці у Львівській області.
Позивач уважає, що відповідач може пред`явити оскаржувану постанову до виконання після закінчення строку для її добровільного виконання, тобто, починаючи вже з 25 жовтня 2021 року. Такий висновок позивач робить з того, що відповідач вже пред`являв до виконання постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ4140/441/ПД/АВ/ФС від 27 квітня 2021 року на суму 240000,00 грн. негайно після закінчення терміну на її добровільне виконання (до 27 травня 2021 року), незважаючи на визначення більш тривалого терміну для вчинення таких дій (до 27 липня 2021 року).
Отже, на думку позивача, до закінчення розгляду цієї справи по суті та набрання законної сили рішенням суду існує висока ймовірність фактичного стягнення з нього у примусовому порядку коштів та/або майна на суму штрафу, зазначену в оскаржуваній постанові, яка є значною. За наведених обставин, зважаючи на значну суму штрафних санкцій, що застосовані до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ФАХ», враховуючи те, що оскаржувана постанова є виконавчим документом, а її оскарження не зупиняє виконання, позивач уважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь, зокрема, у зв`язку з можливим зверненням стягнення на майно та кошти позивача. Крім того, позивач буде вимушений подати значну кількість інших позовів, наприклад, про скасування рішень державного виконавця, про стягнення з бюджету безпідставно сплачених коштів, тощо, а це у свою чергу призведе до значних витрат коштів та часу як учасників справи, так і державних установ, пов`язаних із судовим розглядом декількох справ. У свою чергу, вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів стягувача (відповідача) чи інших осіб. Наголошує, що вжиття заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин жодним чином не є вирішенням спору по суті; у разі відмови в задоволення позову оскаржувана постанова буде виконана позивачем у визначеному законом порядку.
Позивач підсумовує, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову у спірному випадку є очевидною, доцільною та співмірною. Просить суд зупинити дію постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС від 24 вересня 2021 року Головного управління Держпраці у Львівській області до вирішення справи по суті й набрання законної сили рішенням суду у справі.
Вирішуючи заяву представника позивача про забезпечення позову, суд враховує наступне.
Згідно з частинами першою-третьою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Частинами четвертою шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Системний аналіз наведених норм вказує, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Предметом оскарження у цій справі є, зокрема, постанова Головного управління Держпраці у Львівській області № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС від 24 вересня 2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача покликається на те, що оскаржувана постанова є виконавчим документом, а її пред`явлення відповідачем до виконання може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь, зокрема, у зв`язку з можливим зверненням стягнення на майно та кошти позивача. У такому разі, позивач буде вимушений подати значну кількість інших позовів, наприклад, про скасування рішень державного виконавця, про стягнення з бюджету безпідставно сплачених коштів, тощо, а це у свою чергу призведе до значних витрат коштів та часу як учасників справи, так і державних установ, пов`язаних із судовим розглядом декількох справ.
З цього приводу суд зазначає про те, що обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.
Проте всупереч наведеному, позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову, які він просить застосувати у поданій заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Так, у матеріалах справи відсутні докази відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Головного управління Держпраці у Львівській області № ЛВ8917/1358/ПД/НД-ЛВ4140/П/441/ФС від 24 вересня 2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, та, як наслідок, звернення стягнення на майно чи кошти позивача або ж вчинення виконавцем інших заходів примусового характеру, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», у рамках такого виконавчого провадження.
Тому суд не встановив підстав для забезпечення позову з мотивів очевидної протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.
Таким чином, позивачем жодними належними та допустимими доказами не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням положень частини другої статті 150 КАС України, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви представника позивача від 23 жовтня 2021 року про забезпечення позову належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви представника позивача від 23 жовтня 2021 року про забезпечення позову - відмовити.
Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. ст. 293-297 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Повний текст ухвали складено 08 листопада 2021 року.
Суддя Клименко О.М.